ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2712/22 Справа № 203/3456/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

10 травня 2022 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року, - 

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, шлюб між сторонами зареєстровано не було. Сторони мають малолітню дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач визнав своє батьківство, про що подав відповідну заяву до органів державної реєстрації актів цивільного стану. З весни 2016 року припинилося будь-яке спілкування між позивачкою та відповідачем, відповідач з дитиною з того часу та по теперішній час не спілкується, матеріально не підтримує. Дитина проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що з весни 2016 року відповідач жодним чином не допомагає дитині, хоча має фінансову можливість для цього, позивачка просив стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини за минулий час, за період з 01 травня 2016 року до дня пред`явлення позову до суду (а.с.1-5).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 грн. 00 коп. щомісячно починаючи з 20 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову – відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 908 гривень 00 копійок. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (а.с. 61-63).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 грн. 00 коп. щомісячно починаючи з 20 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4000 грн. щомісячно починаючи з 20 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення залишити без змін (а.с.66-71).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони з 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, однак шлюб між сторонами зареєстровано не було. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження сторони мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
З весни 2016 року, як зазначає позивач, припинилося будь-яке спілкування між позивачкою та відповідачем, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї (а.с.10).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дитина проживає разом з матір`ю, остання забезпечує її матеріально, докладає інших зусиль у її вихованні та розвитку, тому розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини та сторін. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі – СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ч.2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з ч.3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з вимогами ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно із ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини щомісячно в розмірі 2500 грн. суд першої інстанції урахував, вище зазначені вимоги закону.
Визначений судом розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт може сплачувати аліменти в більшому розмірі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки апелянтом, відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України не подано жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач отримує дохід.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України)
Окрім цього, встановлення чинним законодавством мінімального розміру аліментів не є тотожним з обов`язком того з батьків, хто проживає окремо від дитини, сплачувати аліменти виключно у мінімальному розмірі. Розмір аліментів у разі недосягнення згоди між батьками дитини визначається судом з врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України. У даному випадку суд вірно врахував усі обставини, необхідні для визначення розміру аліментів, чого апелянт не спростував. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С ТА Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: