Справа № 458/911/21                                Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І. 
Провадження № 33/811/479/22                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        25 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 26 квітня 2022 року, 
встановив:
цією постановою,  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).
Згідно постанови, 06.11.2021 о 23 год. 45 хв. в с. Шум`яч Самбірського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Ford Fiesta" номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, висновок лікаря № 187 від 07.11.2021, результат огляду 0,6‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення № 458/911/21 відносно нього ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, нічим необґрунтованою. 
Зазначає, що у зв`язку з тим, справа була розглянута без допиту інспекторів поліції, які складали протокол, суддя не досконало дослідив матеріали, не заслухав думки всіх сторін, та не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції.
Наголошує, що працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск, примусивши написати, що він випив пляшку пива алкогольного, не уточнивши яку пляшку(1л,0,5 л, 0,33 л), якого пива і якої міцності. Працівниками поліції не було надано та виписано йому, ОСОБА_1 , направлення на медичний огляд щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння до лікарні, також не було складено акту огляду. Працівники поліції нічого не пояснили щодо порядку проходження огляду при складенні протоколу, повезли на освідування до лікарні, де він продув прилад китайського походження «Алкофор» без пробного забору повітря і повторного тесту(що визнав лікар в суді).
Вважає, що працівники поліції своїми діями порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім цього, працівники поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045869 не зазначили відповідні ознаки стану алкогольного сп`яніння, яке йому інкримінують,яких насправді не було.
Підкреслює, що у медичному закладі в нього не відібрано зразки біологічних середовищ, аналізу крові або сечі не здійснювали.
Лікар не надав свідоцтво про повірку та свідоцтво про державну реєстрацію приладу китайського походження «Алкофор» яким здійснювалося освідування.
Заслухавши виступ особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Морозова В.Ю., які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема: протоколом серії ОБ №045869 від 07.11.2021 року, висновком щодо результатів медичного огляду від 07.11.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом, наданими поясненнями в суді першої інстанції свідка ОСОБА_2 , які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у медичному закладі, та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.11.2021 року, констатовано, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,6 проміле).
Відповідно до п.п. 7, 14 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» обов`язковість проведення лабораторних досліджень передбачена лише на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, та в разі, якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що у медичному закладі у нього не відібрано зразки біологічних середовищ, аналізу крові або сечі, є безпідставними.
Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.
Крім цього, доводи наведені апелянтом про чинення на нього тиску працівниками поліції при апеляційному розгляді не підтвердились, доказів суду надано не було, відтак вважати, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045869 ОСОБА_1 , під тиском працівників поліції, зазначив: "Випив бутилку пива алкогольного. Прошу суворо не карати", немає.
Так, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «АлкоФор», з копії сертифікату схвалення системи управління якістю та сертифікат перевірки типу на газоаналізатор «АлкоФор» видно, що такий є належним спеціальним технічним засобом, який чинний до 28.11.2027.
Оскільки, 06.11.2021 о 23 год. 45 хв. в с. Шум`яч Самбірського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Ford Fiesta" номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, висновок лікаря № 187 від 07.11.2021, результат огляду 0,6‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а).
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано. 
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 26 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               Л.Я.Гончарук