СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року                                         м. Харків                            Справа №917/1918/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс», (вх.№584П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2022 року у справі №917/1918/21
за позовом Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури,
в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: 1. Північно-східного офісу Держаудитслужби,
2. Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс»,
про стягнення 155329,07 грн,- 

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби та Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» про стягнення 155329,07 грн. грошових коштів, сплачених за додатковими угодами №1 та №2 до договору №44-19/ГК/2 від 14.01.2019 року про постачання природного газу.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що після укладення договору постачання природного газу сторони договору підписали додаткові угоди, якими безпідставно збільшили ціни на природний газ; ці додаткові угоди укладені з порушенням законодавства та є нікчемними, вказане призвело до безпідставної сплати бюджетних коштів Управлінням з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс».
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.02.2022 року у справі №917/1918/21 (повний текст складено 18.02.2022 року, суддя Безрук Т.М.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» на користь Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради кошти в сумі 155329,07 грн. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» на користь Полтавської обласної прокуратури 2329,95 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Відповідач з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2022 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Також апелянт просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що до матеріалів справи не надано доказів, які б підтверджували необхідність представництва у суді інтересів держави у бюджетній сфері та не зазначено, чи може відповідно до своїх управлінських повноважень другий позивач самостійно звернутися до суду.
Скаржник вказує, що цінові довідки містять в собі інформацію про середньозважений рівень цін на природний газ, що склався на ринку у відповідний період часу, а також свідчать про його збільшення в порівнянні з цінами на природний газ на дату укладення договору, що стало підставою для укладення відповідних (спірних) додаткових угод до договору між відповідачем та другим позивачем. Форма і зміст цих довідок встановлюється органом, що їх видав і можуть бути змінені виключно за рішенням такого органу, в даному випадку Полтавською ТПП. Більш того, ні Законом України «Про публічні закупівлі» ні договором не передбачено жодних настанов щодо змісту та форми документу, яким необхідно підтверджувати коливання ціни на певний товар на ринку, дати його отримання, залежності дати отримання такого документа та дати внесення змін до договору про закупівлю на його підставі. Апелянт наполягає на тому, що головною умовою зміни ціни за одиницю товару є підняття ціни без збільшення суми, визначеної у договорі. Даної умови при укладенні спірних додаткових угод дотримано.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача; встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу - протягом 20 днів з дня вручення їм ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі – протягом 30 днів з дня вручення їм ухвали про відкриття провадження у справі. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1918/21.
20.06.2022 року до Східного апеляційного господарського суду на запит надійшли матеріали справи №917/1918/21.
Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач – разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. 
Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена учасникам справи на електронну пошту і отримана ними, що підтверджується відповідними довідками, які наявні в системі КП «ДСС Діловодство». 
Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
09.06.2022 року від першого позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2722), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Від Полтавської обласної прокуратури також надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2810 від 16.06.2022 року), який є майже ідентичним за змістом до тексту позовної заяви та в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.
Полтавською обласною прокуратурою під час опрацювання інформації, що міститься на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель встановлено, що Відділом освіти проведено відкриті торги щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо в обсягах 100000 м.куб. з очікуваною вартістю 1458600,00 грн (оголошення про проведення відкритих торгів №UA-2018-12-06-004263-с).
Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено в мережі Інтернет на веб- сайті «Prozorro - публічні закупівлі» за №UA-2018-12-06-004263-с.
Згідно зі звітом про результати проведення процедури закупівлі №UA-2018-12-06-004263-с учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися:
- ТОВ «АС» з пропозицією 1029 000,00 UAH з ПДВ;
- ТОВ «ЮГ-ГАЗ» з пропозицією 966000, 00 UAH з ПДВ;
- ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» з пропозицією 912000, 00 UAH з ПДВ;
- ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» з пропозицією 895000,00 UAH з ПДВ.
Під час оцінки тендерних пропозицій, яка проводилася автоматично електронною системою закупівель на основі методики оцінки, зазначеної в тендерній документації шляхом застосування процедури електронного аукціону, найбільш економічно вигідною пропозицією визнано пропозицію ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс». За результатом проведення торгів переможцем аукціону визначено вказаного учасника (звіт про результати проведення процедури закупівлі №UA-2018-12-06-004263-с).
За результатам проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» з ціновою пропозицією 895000,00 грн, з яким 14.01.2019 року укладено договір №44-19/ГК/2 (тендер) від 14.01.2019 року про постачання природного газу за державні кошти.
У договорі сторони погодили, що:
- постачальник зобов`язується у січні-лютому 2019 року поставити споживачеві товар код згідно ДК 021:2015 09120000-6 Газове паливо (газ природний) у кількості 100 тис.м.куб, зазначені в Специфікації Додатку №1 до договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари (п.1.1, п.1.2, додаток №1);
- ціна природного газу становить 8950,00 з ПДВ (п.4.4 договору);
- ціна цього договору становить 895000,00 грн, у тому числі ПДВ – 254027,96 грн (п.4.5 договору);
- ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.4.6);
- умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 року зі змінами та доповненнями (п.4.2);
- істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, у разі наявності довідки, що підтверджує коливання ціни; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в цьому договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регулюваних цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (п. 12.3);
- всі зміни до цього договору здійснюються шляхом підписання додаткових угод і є невід`ємними його частинами (п.12.1, п.12.2);
- цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині розрахунків – до їх повного проведення (п.11.1);
- дія договору може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п.11.2).
Сторони затвердили специфікацію, як додаток до договору, в якій встановили найменування товару, його кількість та ціну, а саме: газ природний у кількості 100 тис.куб., ціна 8950,00 грн за 1 тис.куб.м., загальна сума – 895000,00 грн.
У додатку №1 до договору сторони узгодили специфікацію на поставку товару, згідно якої загальний обсяг поставки природного газу становить 100 тис. м. куб, ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 7458,33 грн, крім того ПДВ 1491,67 грн, всього з ПДВ 8950,00 грн. Загальна сума договору на день його укладення становить 895000,00 грн.
У додатку №2 до договору сторони узгодили планові обсяги постачання природного газу по місяцях у 2019 році, зокрема у січні - 50 тис.м.куб, у лютому – 50 тис.м.куб.
Матеріали справи свідчать, що відповідач звернувся до Відділу освіти з листами від 10.01.2019 року №2-176-19 та від 13.01.2019 року №3-176-19 про необхідність укладення додаткових угод щодо зміни ціни на товар, який постачається за договором. На підтвердження зростання ціни на товар відповідач надавав довідки Полтавської торгово-промислової плати від 26.12.2018 року та від 11.01.2019 року.
Відповідач та Відділ освіти уклали ряд додаткових угод, якими внесли зміни до п. 4.4, 4.5 договору та до специфікації, а саме збільшили первісну ціну товару, яка була визначена за результатами відкритих торгів, та зменшили обсяги постачання товару:
-          Додатковою угодою №1 від 23.01.2019 року збільшено ціну за 1000 куб.м. природного газу, встановивши її у розмірі 9845,00 грн з ПДВ та зменшено його кількість на 9,091 тис.м.куб;
-          Додатковою угодою №2 від 28.01.2019 року збільшено ціну за 1000 куб.м. природного газу, встановивши її у розмірі 10829,50 грн з ПДВ та зменшено його кількість на 8,265 тис. м. куб.
Таким чином ціна товару після укладення додаткових угод №1 та №2, фактично за 15 днів, збільшилась на 21%.
У зв`язку зі встановленими обставинами Полтавською обласною прокуратурою на адресу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області направлено лист №24-122вих-21 від 17.02.2021 року, яким ініційовано проведення моніторингу вказаної процедури закупівлі.
21.04.2021 Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області опубліковано акт про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2018-12-06-004263-с, в якому встановлено, що:
- замовник керуючись пунктом 4.1, 12.3 договору та пунктом 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» уклав з ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» додаткові угоди до договору про збільшення ціни за одиницю товару від 23.01.2019 року №1, від 28.01.2019 року №2, від 25.03.2019 року №3;
- додатковою угодою № 1 встановлено ціну за одиницю товару на рівні 9845,00 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м, зменшено загальну кількість природного на 9,091 тис.куб.м та визначено, що загальна сума договору складає 894999,11 грн. (з ПДВ) Додатковою угодою №1 суму договору зменшено на 0,89 грн.;
- додаткова угода №1 укладена сторонами на підставі однієї довідки Полтавської торгово-промислової палати від 26.12.2018 року №24.14-05/621 «Про прогнозовану середньозважену ринкову ціну на газ природний», направленої замовнику листом ТОВ «Газова компанія «Інвестсєрвіс» від 10.01.2019 року №2-176-19 «Про ринкову ціну на природний газ»;
- встановлено, що довідка Полтавської ТПП від 26.12.2018 року №24.14-05/621 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати надання договору (14.01.2019 року) до дати укладання додаткової угоди №1 (23.01.2019 року), оскільки видана 26.12.2018 року, тобто до укладання договору, а натомість зазначає прогнозовану середньозважену ціну на газ природний у 2019 році;
- додатковою угодою №2 встановлено ціну за одиницю товару на рівні 29,50 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м та зменшено його кількість на 8,265 тис.куб.м та визначено, що загальна сума договору складає 894993,20 грн ( з ПДВ). Додатковою угодою №2 також зменшено суму договору 5,91 грн;
- додаткову угоду №2 укладено сторонами на підставі однієї довідки Полтавської ТПП від 11.01.2019 року №24.14-05/23-1 «Про середньозважену ринкову ціну на газ природний у січні 2019 року»;
- довідка Полтавської ТПП від 11.01.2019 року №24.14.14-05/23-1 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладання додаткової угоди №1 (23.01.2019 року) до дати укладання додаткової угоди №2 (28.01.2019 року), оскільки видана 11.01.2019 року, тобто до укладання договору та додаткової угоди №1;
- замовник уклав додаткові угоди №1 та №2 на порушення пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону №922, що в наслідку призвело до недоотримання активів.
- сума недоотриманих активів замовником унаслідок неправомірного укладання додаткових угод №1 та №2 становить 155336,20 грн.
З урахуванням викладеного, Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області за результатами аналізу питання дотримання законодавства при укладанні додаткових угод до договору встановлено порушення пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі».
У подальшому Відділ освіти направив листа від 11.06.2021 року №576/01-20 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» з проханням відшкодувати вартість придбаного природного газу за завищеною ціною, за рахунок неправомірного укладення додаткових угод у сумі 155336,20 грн.
За результатами розгляду листа ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» повідомило про відсутність підстав для відшкодування коштів у розмірі 155336,20 грн.
На виконання умов договору у січні 2019 року ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» передав у власність Відділу освіти 52,227 тис.куб.м. природного газу на суму 565592,09 грн по акту прийому-передачі природного газу за січень 2019 року №000000015 від 31.01.2019 року.
За цей товар Відділ освіти сплатив на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» 565592,09 грн, в тому числі: 339345,65 грн за платіжним дорученням №256 від 12.02.2019 року, 226246,44 грн за платіжним дорученням №255 від 12.02.2019 року. У вказаних платіжних дорученнях у призначенні платежу вказано - за природний газ за січень 2019 року, акт №15 від 31.01.2019 року.
У лютому 2019 року ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» передав у власність Відділу освіти 30,417 тис.куб.м. природного газу на суму 329400,78 грн по акту прийому-передачі природного газу за лютий 2019 року №0000000130 від 28.02.2019 року.
За цей товар Відділ освіти сплатив ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» 329400,78 грн, в тому числі: 228497,55 грн за платіжним дорученням від 12.03.2019 року, 100903,23 грн за платіжним дорученням №558 від 11.03.2019 року. У вказаних платіжних дорученнях у призначенні платежу вказано - за природний газ за лютий 2019 року, акт №130 від 28.02.2019 року.
Тобто, на виконання умов договору відповідач передав у власність Відділу освіти природний газ, на загальну суму 894992,87 грн, за які Відділ освіти розрахувався повністю, сплативши 894992,87 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.
Як стверджує прокурор, Відділ освіти та Товариство з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» при укладенні додаткових угод №1 від 23.01.2019 року та №2 від 28.01.2019 року до договору на постачання природного газу №44-19/ГК/2 від 14.01.2019 року не дотримали вимоги п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки безпідставно змінили істотні умови договору. Кожного разу при укладенні додаткових угод сторонами договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни природного газу в період виконання умов договору, а тому такі додаткові угоди є нікчемними, а сплачені за такими додатковими угодами грошові кошти підлягають поверненню на користь позивача.
Щодо представництва інтересів держави прокуратурою, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка, зокрема, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту. Про це йдеться у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі про представництво інтересів в арбітражному судочинстві, яке відповідно до ст. 89 Закону України «Про Конституційний Суд України» є обов`язковим. Згідно з вказаним рішенням інтереси держави можуть збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття «інтереси держави» є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про публічні закупівлі» моніторинг закупівель проводить центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). 
Статтею 7 Закону України «Про публічні закупівлі» органи Держаудитслужби визначено серед суб`єктів, що реалізують державну політику у сфері публічних закупівель.
Відповідно до наказу Держаудитслужби України №23 від 02.06.2016 року затверджено Положення про Північно-східний офіс Держаудитслужби, згідно якого Північно-східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Луганській, Полтавській, Харківській та Сумських областях. Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальних одиниць за їх місцезнаходженням відповідно. Повноваження Північно-східного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.
Таким чином, Північно-східний офіс Держаудитслужби є органом уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Полтавської області.
Згідно рішення 23 сесії сьомого скликання Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 17.10.2018 року створено окрему юридичну особу - Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради.
Як свідчать дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради зареєстрований як юридична особа 21.11.2018 року за ідентифікаційним кодом 42640282.
Договір №44-19/ГК/2 від 14.01.2019 року про постачання природного газу та додаткові угоди до нього укладені між Відділом освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради (код ЄДРПОУ 42640282) та відповідачем 
Згідно рішення 9 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 27.05.2021 року Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради (код ЄДРПОУ 42640282) реорганізовано шляхом перетворення в Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради.
Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 42640282. Тобто, код ЄДРПОУ юридичної особи залишився без змін.
Пунктом 1.1. Положення про Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради, затвердженого рішенням 9 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 27.05.2021 року, передбачено, що Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради є самостійним виконавчим органом Великобагачанської селищної ради, який утворюється селищною радою, та є підзвітним і підконтрольним раді та підпорядковується виконавчому комітету Великобагачанської селищної ради та селищному голові. Управління є правонаступником відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради.
Матеріали справи свідчать, що листом від 07.06.2021 року прокурор повідомив Великобагачанську селищну раду про те, що додаткові угоди №1 та №2 до договору №44-19/ГК/2 від 14.01.2019 року про постачання природного газу укладені з порушенням законодавства та є недійсними, та про необхідність вжиття заходів щодо стягнення безпідставно сплачених коштів шляхом подачі позовної заяви.
Великобагачанська селищна рада листом від 01.07.2021 року №2045/0305 повідомила прокурора про те, що позовна заява не буде подаватися в зв`язку з відсутністю коштів на судовий збір.
Листом від 07.06.2021 року прокурор повідомив Північно-східний офіс Держаудитслужби про те, що додаткові угоди №1 та №2 до договору №44-19/ГК/2 від 14.01.2019 року про постачання природного газу укладені з порушенням законодавства та є недійсними, та про необхідність вжиття заходів щодо стягнення безпідставно сплачених коштів шляхом подачі позовної заяви.
Північно-східний офіс Держаудитслужби листом від 29.06.2021 року відповів прокурору, що укладені додаткові угоди суперечать вимогам законодавства, та прохав прокурора ініціювати відповідний позов.
Листом від 04.10.2021 року прокурор повідомив Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради про те, що додаткові угоди №1 та №2 до договору №44-19/ГК/2 від 14.01.2019 року про постачання природного газу укладені з порушенням законодавства та є недійсними, та про необхідність вжиття заходів щодо стягнення безпідставно сплачених коштів шляхом подачі позовної заяви.
Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради листом від 02.11.2021 року №277/01-20 повідомив прокурора про те, що позовна заява не буде подаватися в зв`язку з відсутністю коштів на судовий збір.
Листами від 29.11.2021 року № 24-951вих21 прокурор повідомив Північно-східний офіс Держаудитслужби та Управління з питань освіти, культури, молоді, туризму, спорту та гуманітарного розвитку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради про подання цього позову до суду, що підтверджується поштовими описами вкладення у цінний лист від 01.12.2021 року та поштовими накладними від 01.12.2021 року.
Отже, на думку суду апеляційної інстанції, господарський суд, урахувавши правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.08.2020 року у справі №924/1240/18, дійшов правильного висновку щодо правомірності звернення прокурора з даним позовом на захист інтересів держави, оскільки позивачі упродовж тривалого часу не вживали заходів, спрямованих на стягнення заборгованості. При цьому з наданих ними листів вбачається їх неспроможність на вчинення дій по стягненню заборгованості.
Згідно з частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з частинами 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.
У цій справі сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі», який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.
Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Положеннями статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі» (в редакції станом на дату укладання спірних додаткових угод).
Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону).
Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції станом на 23.01.2019 року та на 28.01.2019 року – на дати укладення додаткових угод) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;
3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;
4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;
5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);
6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.
У абзаці 2 частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.
Таким чином, відповідач повинен довести належними доказами наявність підстав для збільшення ціни товару та для застосування пункту 2 частини 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».
У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.03.2021 року у справі №924/1240/18.
З огляду на зазначене, господарський суд правильно встановив, що станом на момент підписання договору сторони погодили усі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог частини 3 ст.180 Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».
Необхідність укладення додаткових угод до договору обґрунтовано відповідачем збільшенням ціни товару (природного газу).
Відповідно до додаткових угод сторони збільшили початкову ціну за договором природний газ на 21%.
Згідно листів відповідача від 10.01.2019 року №2-176-19, від 13.01.2019 року №3-176-19 підставою збільшення ціни на природній газ згідно укладених додаткових угод є листи (довідки) Полтавської торгово-промислової палати, зокрема:
- для укладення додаткової угоди №1 від 23.01.2019 року - довідка Полтавської торгово-промислової палати від 26.12.2018 року, в якій вказано, про прогнозовану середньозважену ринкову ціну на газ природний у січні 2019 року, зокрема із прейскуранту НАК «Нафтогаз України» з 01.01.2019 року - 11833,20 грн за 1000 м3
- для укладення додаткової угоди №2 від 28.01.2019 року - довідка Полтавської торгово-промислової палати від 11.01.2019 року, в якій вказано, про середньозважену ринкову ціну на газ природний у січні 2019 року, зокрема із прейскуранту НАК «Нафтогаз України» з 01.01.2019 року - 11833,20 грн за 1000 м3.
Проаналізувавши вказану інформацію, господарським судом обґрунтовано встановлено, що вказані довідки Полтавської торгово-промислової палати не підтверджують коливання ціни природного газу за 1 куб.м. у бік збільшення ціни, а лише визначають середню ринкову ціну на вказаний товар.
Так, у довідках Полтавської торгово-промислової палати не зазначено ціни природного газу на попередні дати, з яких почалася зміна ціни на ринку, а лише вказано вартість на конкретну дату. Крім того, у довідках не зазначено, чи є вказана ціна середньою по Україні та якою є середня ціна на природний газ на території окремих регіонів України. Таким чином, вказані довідки не відображають інформацію, яка надає можливість прослідкувати динаміку цін, а, отже, встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та встановити факт наявності коливання ціни після укладання договору.
Вказані довідки Полтавської торгово-промислової палати не містять інформації щодо коливання ціни природного газу на ринку в бік її збільшення після укладення договору.
Відповідач у скарзі зазначає, що затверджена додатковими угодами зміна ціни на газ була значно нижчою, ніж зазначена у довідках Полтавської торгово-промислової палати.
Проте, відповідач не надав суду доказів щодо розміру ринкової ціни природного газу на дату укладення договору, що нівелює його посилання на значне збільшення такої ціни.
Так, довідка Полтавської торгово-промислової палати від 26.12.2018 року №24.14.-05/621 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період від дати укладення договору - 14.01.2019 року до дати підписання додаткової угоди №1 23.01.2019 року, оскільки видана 26.12.2018 року, тобто до укладення договору, а натомість зазначає лише прогнозовану середньозважену ціна на газ природний у січні 2019 року.
Довідка Полтавської торгово-промислової палати від 11.11.2019 року №24.14.-05/23-1 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладення договору, додаткової угоди №1 - 23.01.2019 року до дати підписання додаткової угоди №2 - 28.01.2019 року, оскільки зазначає лише середньозважену ціну на газ природний у січні 2019 року.
До того ж вказана у довідках Полтавської торгово-промислової палати від 26.12.2018 року та від 11.11.2019 року середньозважена ціна на газ природний у січні 2019 року є незмінною, тобто вказані довідки не підтверджують коливання такої ціни.
Таким чином, у сторін були відсутні підстави для збільшення ціни природного газу за договором.
Отже, вищевказані документи не містять інформації щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у них відсутній аналіз вартості ціни товару на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини 4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі».
З огляду на зазначене, необхідність внесення зазначених змін не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально, а доводи апелянта про невірне тлумачення господарським судом норми пункту 2 частини 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» є безпідставними та помилковими.
Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма (частина 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі») застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір, і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод). 
Така правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 року у справі №927/491/19.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 04.08.2021 року у справі №912/994/20 виклав правову позицію про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого «каскадного» укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.
Більше того, Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 року у справі №915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі».
Відповідно до вимог ст.ст. 632, 638 Цивільного кодексу України ціна є істотною умовою договору та установлюється за домовленістю сторін.
Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а, відповідно, й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже, ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.
Ураховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що при укладенні Відділом освіти та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» додаткових угод №1 від 23.01.2019 року та №2 від 28.01.2019 року не дотримано вимог пункту 2 частини 4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки безпідставно змінено істотні умови договору, кожного разу при укладенні додаткових угод сторонами договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни природного газу у період виконання умов договору. Сторонами договору не підтверджено належними доказами коливання ціни природного газу під час розгляду справи як у суді першої, так і апеляційної інстанцій.
Щодо доводів апелянта, викладених у скарзі, що відповідні довідки Полтавської ТПП є належними доказами і підставою для укладення додаткових угод до договору, то такі твердження є необґрунтованими.
Як вже зазначалось, внесення змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим - у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Тобто, внесення змін відбувається у зв`язку з наявністю певних обставин, які підтверджуються відповідною довідкою, а не у зв`язку із довідкою, які наразі не містять обставин за яких законодавець пов`язує можливість внесення змін до договору.
Отже, додаткові угоди №1 від 23.01.2019 року та №2 від 28.01.2019 року є нікчемними на підставі ст.ст. 36, 37 Закону України «Про публічні закупівлі».
Оскільки суд встановив, що додаткові угоди №1 від 23.01.2019 року та №2 від 28.01.2019 року є нікчемними згідно зі ст. ст. 36, 37 Закону «Про публічні закупівлі», то вони, відповідно, не породжують жодних правових наслідків для сторін.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.08.2021 року у справі №912/994/20 з подібних правовідносин виклав правову позицію про те, що нікчемність додаткових угод (недійсність відповідно до закону) не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними; обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК «Купівля-продаж» і тому як правова підстава такого повернення не може бути застосована ст. 1212 цього Кодексу. Відтак, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів, сплачених Відділом освіти за товар, який так і не був поставлений продавцем, хоча й припустилися при цьому помилкового мотивування щодо правових підстав для задоволення відповідної вимоги - застосувавши ст. 1212 ЦК, замість ч. 1 ст. 670 ЦК (п.64, 65 постанови).
Згідно з частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору у січні 2019 року ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» передало у власність Відділу освіти 52,227 тис.куб.м. природного газу по акту прийому-передачі природного газу за січень 2019 року №000000015 від 31.01.2019 року. У лютому 2019 року ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» передало у власність Відділу освіти 30,417 тис.куб.м. природного газу грн по акту прийому-передачі природного газу за лютий 2019 року №0000000130 від 28.02.2019. Тобто, загальний обсяг переданого природного газу становив 82,644 тис.куб.м.
За умовами п. 4.4 договору та додатку №1 до нього (у первісній редакції) ціна природного газу становить 8950,00 грн за 1 тис.куб.м.
Відповідно до умов договору за постачання цієї кількості товару Відділ освіти мав сплатити 739663,80 грн (із розрахунку 82,644 тис.куб.м. х 8950,00 грн = 739663,80 грн). Натомість, Відділ освіти сплатив на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» 894992,87 грн (за платіжними дорученнями №256 від 12.02.2019 року, №255 від 12.02.2019 року, від 12.03.2019 року, №558 від 11.03.2019 року).
Таким чином, Відділ освіти сплатив відповідачу 155329,07 грн, на цю суму товар не був поставлений, строк дії договору закінчився, тому відповідач має повернути позивачу 155329,07 грн.
Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апелянта зводяться до переоцінки обставин справи і наданні їм іншого трактування ніж судом першої інстанції, проте такі твердження і доводи не спростовують обґрунтованих висновків місцевого господарського суду.
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги відповідача слід відмовити та залишити рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2022 року у справі №917/1918/21 без змін.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2022 року у справі №917/1918/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    В.С. Хачатрян

Суддя                                                                                           Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                           В.В. Россолов