ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року 
м. Київ

справа №0940/1748/18
адміністративне провадження № К/9901/9933/19  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів -  Рибачука А.І., Тацій Л.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження  касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року (суддя     Остап`юк С.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року (колегія суддів: Довга О.І., Запотічний І.І., Сапіга В.П.)  у справі №    0940/1748/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Івано-Франківський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив: 
-          визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги; 
-          визнати протиправним та скасувати пункт 15 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум за №65 від 22.06.2018 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;
-          зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду третьої групи, з 19.02.2018, відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей і Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №975 від 25.12.2013.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019, позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з судовими рішеннями,  відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач проходив строкову військову службу, інвалідність йому встановлена 19.02.2018, а тому відповідно до частини 6 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" граничний термін отримання інвалідності, яка б давала підстави для виплати позивачу допомоги у разі інвалідності, сплинув після закінчення трьох місяців з моменту звільнення зі служби, що вказує на відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу зазначеної допомоги. 
Ухвалою Верховного Суду  від  13.05.2019  відкрито касаційне провадження.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.
У зв`язку з відсутністю клопотань про участь в судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає  задоволенню з таких підстав.
Судами встановлено, що   ОСОБА_1 з 22.09.1982 до 29.11.1984 проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР, з 28.04.1983 до 29.11.1984 брав участь у бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан, де 14.09.1984 отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення м`яких тканин лівої половини грудної клітки, сліпе поранення м`яких тканин підщелепної області, що підтверджується копією військового білету за №4172116, копією довідки Тисменицького районного військового комісаріату Івано-Франківської області за №11/9 від 26.01.2018, копією архівної довідки Архіву військово-медичних документів за №6/3/1266 від 24.03.2011.
Відповідно до Витягу із протоколу за №640 від 24.02.2017 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця вогнепальне кульове наскрізне поранення м`яких тканин лівої половини грудної клітки, сліпе поранення м`яких тканин підщелепної області (контузія головного мозку 1984 року), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
26.03.2018 висновком медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлено з 19.02.2018 третю групу інвалідності вперше, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ за № 1104027.
16.04.2018 позивач звернувся до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою та відповідними документами про отримання одноразової грошової допомоги.
11.05.2018 Івано-Франківський обласний військовий комісаріат документи позивача направив за належністю до Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги.
22.06.2018 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум за №65 відмовлено позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги, з тих підстав, що групу інвалідності позивач отримав після звільнення з військової служби більше ніж через три місяці.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інвалід ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Колегія суддів, дослідивши  спірні правовідносини, зазначає таке.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (надалі - Закон №2232-XII), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011-XII.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Нормою частини 2 цієї статті Закону № 2011-XIІ визначено порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги та передбачено критерії для встановлення умов її виплати, зокрема, за суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги.
Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XIІ (в редакції чинній до 01.01.2017) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Водночас, 01.01.2017 набрали чинності положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (надалі - Закон № 1774-VIII), якими норми пункту 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XIІ викладено в новій редакції, відповідно до якої, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Також, згідно з пунктом 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XIІ, в редакції Закону №    1774-VIII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
Частиною 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Зокрема, підпунктом 3 пункту 6 Порядку № 975 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 18.05.2017 №  335, яка застосовується з 01.01.2017) визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Отже, до моменту набрання чинності Законом №1774-VIII право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.
Натомість, з 01 січня 2017 року, після набрання чинності Законом №1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення особі інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону № 2011-ХІІ, після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.
Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 проходив саме строкову військову службу.
При цьому, пунктом 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Зважаючи на ту обставину, що на дату встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи - 19.02.2018, пунктом 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XIІ не передбачалось можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, то позивач відповідного права не набув.
Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №2040/5602/18, від 25.04.2019 у справі №806/2508/18 та від 22.03.2019 у справі №2340/2993/18, від 17.10.2019 справа №285/1206/17, від 02.04.2020 справа №823/207/18, від 15.05.2020 справа №818/1503/18 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від таких висновків під час розгляду даної справи.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.
Згідно ч. 1 ст. 351 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1  відмовити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                          А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                    А.І. Рибачук

                                                                                                    Л.В. Тацій