ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/469/22 Справа № 203/5436/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 квітня 2022 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого судді Крот С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бровка О.О. на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2022 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності, - 

за участю:
захисника                                                Бровка О.О.,
представника потерпілої                                Федорця Є.Є.,
               
ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2022 року ОСОБА_1 з 25 жовтня 2021 року на АДРЕСА_1 не виконує своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 25 жовтня 2021 року не відвідує та не навчається у навчальному закладі, чим порушує вимоги п. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду змінити, виключити з мотивувальної частини рішення наступні абзаци:
“Суд вважає, що вина ОСОБА_1   у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведена сукупністю досліджених доказів, а саме: листом НВК-Ліцей №10 від 06 грудня 2021 року, згідно якого ОСОБА_3 з 25 жовтня 2021 року навчання не відвідувала, поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні.”
“Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1   у вчиненні правопорушення доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітніх дітей.”
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що суд не взяв до уваги професійний висновок на базі зеленої кімнати, покази репетитора, висновок психологів, видалення вчителькою ОСОБА_1 зі шкільного чату, втечу неповнолітньої доньки від матері. Звертає увагу, що навчальний заклад ніяким чином не намагався допомогти дитині, не вживав жодної профілактивної бесіди з матір`ю дитини, не повідомляв працівників поліції про те, що дитина налякана матір`ю настільки, що була вимушена самостійно втекти до батька.
Під час апеляційного перегляду у судовому засіданні захисник змінив свої апеляційні вимоги, просив оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
       Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги та змін до неї, дійшов наступного висновку.
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
       Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.  
       Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини справи.         
       Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
       Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 184 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному. 
       Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
       Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, що стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.
       Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
       Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.
       Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо винних дій ОСОБА_1 , залишив поза увагою викладену у протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ №467950, складеному 08 грудня 2021 року, фабулу адміністративного правопорушення, яка не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.
       Протокол про адміністративне правопорушення не розкриває об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки не конкретизує, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала.
       Крім того, з матеріалів справи вбачається, що доньці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та час розгляду справи в суді першої інстанції виповнилося 8 років.
       Відповідно до ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України малолітньою вважається дитина до досягнення нею 14 років, неповнолітньою вважається дитина у віці від 14 до 18 років.
       Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою дитиною.
       Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, виховання саме неповнолітніх дітей, в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.
       Крім того, з матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_1 виконував свої обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання його доньки, зокрема, вживав заходів щодо проведення емоційно-психологічної роботи з дитиною, винайняв репетитора для дитини, звертався до навчального закладу з метою вирішення питання про навчання ОСОБА_2 .
       Таким чином, судом при розгляді справи не були з`ясовані обставини, які підлягають з`ясуванню у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, в зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є необґрунтованим та не заснованим на матеріалах справи.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини справи та зібрані у справі докази в їх сукупності свідчать про відсутність належних, достатніх і допустимих доказів, які б вказували про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та відсутність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бровка О.О. задовольнити частково.
Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2022 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності, скасувати.
Винести нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                           С.І.Крот