Постанова                                            
Іменем  України                    
 
15 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 344/1877/21
провадження № 61-14377св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), 
Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2021 року у складі судді Бородовського С. О. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 липня 2021 року у складі колегії суддів: Девляшевського В. А., Бойчука І. В., Фединяка В. Д.,
ВСТАНОВИВ:
Основний зміст позовної заяви та її обґрунтування
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_2 про захист прав споживачів.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 серпня 2018 року ОСОБА_1 придбав у відповідача «MacBook Pro 13» за 35 100,00 грн. 18 серпня 2020 року на дисплеї «MacBook Pro 13» з`явилась вертикальна чорна полоса. Позивач вказав, що звертався до відповідача з проханням безоплатно усунути недоліки на дисплеї «MacBook Pro 13» та на час ремонту надати з доставкою товар аналогічної моделі. Відповідач не задовольнив вимоги позивача з підстав закінчення гарантійного строку. 
Враховуючи вказане, ОСОБА_1 , посилаючись на частину десяту 
статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», просив суд зобов'язати ФОП ОСОБА_2 безоплатно усунути недоліки на дисплеї та стягнути з нього на свою користь 54 054,00 грн неустойки за 154 дні прострочення.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач звернувся до відповідача з вимогою усунути недолік товару поза межами гарантійного строку, який сам же і погодив з відповідачем на час придбання товару обставиною купівлі такого товару у відповідача. Позивач не подав суду жодного доказу наявності істотних недоліків товару з вини виробника. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення 
Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2021 року залишено без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно встановив, що позивач звернувся до продавця про усунення недоліків товару 18 серпня 2020 року, тобто після спливу тримісячного гарантійного строку на цей товар. Позивачем не надано суду ніяких належних і допустимих доказів, які б свідчили про виявлення у придбаному ним товарі недоліків (істотні недоліки), допущені з вини виробника, а також не доведено, що у товарі до його продажу були наявні будь-які істотні недоліки.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції та доводи особи, яка її подала
У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 липня 2021 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 920/330/18 та від 17 липня 2018 року у справі 
№ 915/1145/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Доводи касаційної скарги заявник обґрунтовує тим, що оскаржувані судові рішення ухвалено з неправильним застосуванням вимог частин дев`ятої, десятої, чотирнадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», частини п`ятої статті 680 ЦК України та частини п`ятої статті 709 ЦК України. Оскільки на «MacBook Pro 13», в якому було виявлено істотні недоліки, допущені з вини виробника, не встановлено строку служби, то заявник вважає, що він має право пред`явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару і після закінчення гарантійного строку. Вина виробника (продавця) презюмується за приписами Закону України «Про захист прав споживачів» і продавець та виробник згідно із положеннями частини чотирнадцятої статті 8 цього закону не довели, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.  
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.
Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов
Фактичні обставини справи, встановлені судами
08 червня 2018 року ФОП ОСОБА_2 продав «MacBook Pro 13» за 
35 100,00 грн, що підтверджується чеком № 5113.
08 червня 2018 року ФОП ОСОБА_2 складено документ, за яким він продав ОСОБА_1 «MacBook Pro 13», серійний номер НОМЕР_1 , гарантійний термін - три місяці.
28 серпня 2020 року ОСОБА_1 надіслав на ім`я ФОП ОСОБА_2 вимогу про усунення недоліків товару та надання підмінного товару на час ремонту.
У відповіді від 07 вересня 2020 року ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 прийняв товар без застережень, гарантійний строк на час продажу товару погоджено - три місяці, гарантійний талон підписано покупцем, безоплатно відремонтувати товар немає можливості через завершення гарантійного строку на обслуговування.
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
За змістом частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини першої статті 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.
Частиною першою статті 677 ЦК України передбачено, що законом або іншими нормативно-правовими актами може бути встановлений строк, зі спливом якого товар вважається непридатним для використання за призначенням (строк придатності).
За приписами статті 678 ЦК України (аналогічні норми містяться у статті 8 Закону України «Про захист прав споживача») покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 
1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.
Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.
Відповідно до частини першої статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною п`ятою статті 680 ЦК України визначено, що, якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передавання йому товару або з причин, які існували до цього моменту.
Згідно із частиною п`ятою статті 709 ЦК України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.
Відповідно до визначення термінів у статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); 
гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг;
істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Згідно із пунктами 2, 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до частини десятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право пред`явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред`явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев`ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред`явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Установивши, що з заявою про виявлення недоліків «MacBook Pro 13»  позивач під час дії гарантійного строку на зазначений товар не звертався, а доказів того, що в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника, матеріали справи не містять, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не довів правових підстав для здійснення ремонту товару відповідачем, суди попередніх інстанцій також обґрунтовано відмовили у задоволенні вимоги позивача, у тому числі й у вимозі про стягнення грошових коштів з відповідача у зв`язку з відмовою у наданні аналогічного товару на час ремонту.
Доводи касаційної скарги про те, що при вирішенні цього спору тягар доказування обставин лежить на відповідачеві ФОП ОСОБА_2 суперечать положенням статті 81 ЦПК України, за якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, позивачем, всупереч вимог чинного законодавства, не додано належних та допустимих доказів щодо виявлення недоліків, допущених з вини виробника, і відповідного клопотання про призначення експертизи на визначення прихованих недоліків позивачем заявлено не було.
Аргументи касаційної скарги висновків судів не спростовують, за своїм змістом зводяться до незгоди з ними та необхідності здійснення переоцінки фактичних обставин справи щодо доведеності заявлених позивачем вимог, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           Є. В. Синельников
Судді:                                                                                                      О. В. Білоконь
       О. М. Осіян
       С. Ф. Хопта
       В. В. Шипович