ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
25 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 738/2153/18
провадження № 51-2915км20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
засуджених                                                  ОСОБА_6 , 
  ОСОБА_7 ,
захисників                                                  ОСОБА_8 ,
  ОСОБА_9  (у режимі відеоконференції),
представника потерпілих                         ОСОБА_10 (у режимі відеоконференції),
потерпілої                                                   ОСОБА_11 (у режимі відеоконференції),
                                                                       
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скаргизасуджених 
 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисника засудженого ОСОБА_7 ? адвоката ОСОБА_9  на ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 
23 лютого 2021 року та Чернігівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року, а також касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_6 на ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2021 року та Чернігівського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у кримінальному провадженні щодо
 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
 
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187,                     ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі ? КК);
 
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , 
 
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187,                        ч. 3 ст. 289 КК;
 
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 
 
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27,                     ч. 3 ст. 187 КК.
 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 23 лютого 2021 року повернув засудженому ОСОБА_7 його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 
28 листопада 2019 року на тій підставі, що заява не була оформлена відповідно до вимог ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК)і протягом наданого строку засуджений недоліків заяви не усунув.
 
Так, ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 
28 листопада 2019 року, за яким його засуджено за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК до 
позбавлення волі на строк 11 років. Він зазначив, що в основу обвинувального вироку суду покладено докази, визнані недопустимими постановою Верховного Суду, а саме фактичних даних по результатах проведення негласної слідчої (розшукової) дії ? аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також зафіксовані у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2018 року. Вважав, що ці обставини як нововиявлені можуть вплинути на судове рішення по суті справи. Крім того, вважав нововиявленою обставиною не досліджене інтерв`ю потерпілих через день після нападу на їх оселю, що підтверджують розбіжності їх показань із показаннями, наданими в судовому засіданні. 
 
Місцевий суд ухвалою від 26 січня 2021 року залишив заяву ОСОБА_7 без руху, зважаючи на її невідповідність вимогам ст. 462 КПК, а саме не було зазначено нововиявлених обставин, які могли вплинути на судове рішення та не були і не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, і у зв`язку з цим надав йому семиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених недоліків.
 
У визначений судом строк ОСОБА_7 недоліків заяви не виправив. У заяві на виправлення недоліків, надісланій 18 лютого 2021 року, вказаних в ухвалі, він не зазначив нововиявлених обставин у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК, як-от: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
 
При цьому згідно з ч. 4 ст. 459 КПК обставини, передбачені п. 3 ч. 3 цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, які стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.
 
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Оскільки ОСОБА_7 не усунув недоліків поданої заяви, заяву було повернуто.
 
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишив без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2021 року щодо повернення заяви засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року залишив без змін.
 
Крім цього, Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 17 лютого 2021 року повернув засудженому ОСОБА_6 його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року на тій підставі, що заяву не було оформлено відповідно до вимог ст. 462 КПК і протягом наданого строку засуджений недоліків заяви не усунув.
 
У цій заяві ОСОБА_6 просив переглянути за нововиявленими обставинами вищевказаний вирок згідно, з яким його засуджено за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК до 
позбавлення волі на строк 11 років. Він зазначив, що обвинувальний вирок ґрунтується на доказах, визнаних недопустимими постановою Верховного Суду. Вважав, що ці обставини як нововиявлені можуть вплинути на судове рішення по суті справи. Крім того, на його переконання, нововиявленою обставиною є інтерв`ю потерпілих через день після нападу на їх оселю, що підтверджує розбіжності їх показань, із показаннями, наданими в судовому засіданні. 
 
Місцевий суд ухвалою від 26 січня 2021 року залишив заяву ОСОБА_6 без руху, зважаючи на її невідповідність вимогам ст. 462 КПК, оскільки не було зазначено нововиявлених обставин, що могли вплинути на судове рішення та не були і не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, і у зв`язку з цим надав йому семиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених недоліків.
 
У визначений судом строк ОСОБА_6 недоліків заяви, вказаних в ухвалі, не виправив. У заяві на виправлення недоліків, надісланій 11 лютого 2021 року, він не зазначив нововиявлених обставин у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК.
 
При цьому згідно з ч. 4 ст. 459 КПК обставини, передбачені п. 3 ч. 3 цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, які стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.
 
Оскільки ОСОБА_6 не усунув недоліків поданої заяви, заяву було повернуто.
 
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 10 червня 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишив без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2021 року щодо повернення заяви засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року ? без змін.
 
Вимоги та доводи осіб, які подали касаційні скарги
 
Захисник засудженого ОСОБА_7 ? адвокат ОСОБА_9 у касаційній скарзі просить скасувати рішення районного та апеляційного судів і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, при цьому вказує на те, що суди належним чином не перевірили, коли засуджений ОСОБА_7 отримав ухвалу суду про залишення його заяви без руху, що перешкодило йому усунути в строк недоліки заяви, на які вказав місцевий суд.
 
Засуджений ОСОБА_7 у касаційній скарзі просить скасувати рішення районного та апеляційного судів та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з тим, що його не було належним чином повідомлено про час та місце судових засідань та не було забезпечено його присутність під час судового розгляду, чим порушено його право на захист.
 
Засуджений ОСОБА_6 у касаційних скаргах і доповненні просить скасувати рішення районного та апеляційного судів щодо ОСОБА_7 , а також просить скасувати судові рішення по його заяві і призначити новий розгляд у суді першої інстанції через однобічність розгляду його заяв і грубе порушення його права на захист. Так, під час судового засідання в першій інстанції відеозв`язок було перервано і у зв`язку з цим він не зміг суду вказати на обставини, які є нововиявленими відповідно до п. 5 ч. 2 
ст. 459 КПК; апеляційний суд у режимі відеоконференції у зв`язку з технічними причинами не дослідив його аргументів. Крім того, в ході досудового розслідування та судового розгляду не було здійснено ряду процесуальних дій, які мають важливе значення для встановлення істини у справі.
 
Позиції учасників судового провадження
Захисники та засуджені підтримали свої касаційні скарги.
 
Представник потерпілих та потерпіла у судовому засіданні заперечували проти задоволення поданих касаційних скарг.
 
Прокурор заперечував проти задоволення касаційних скарг захисника
ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_6 , запропонував касаційну скаргу
ОСОБА_14 задовольнити частково, скасувати рішення апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Представник потерпілих у письмових поясненнях просив судові рішення залишити без зміни.
 
Мотиви Суду
 
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, письмові пояснення та доводи, наведені в касаційних скаргах і доповненнях, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. При розгляді доводів, наведених у касаційних скаргах, колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судами.
 
Доводи захисника ОСОБА_9 про те, що ухвала суду про залишення заяви 
ОСОБА_7 без руху була отримана слідчим ізолятором, а не засудженим ОСОБА_7  до повернення її засудженому, не відповідають дійсності. Відповідно до матеріалів справи Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 26 січня 
2021 року залишив заяву ОСОБА_7 без руху та надав йому строк для усунення недоліків. ОСОБА_7 безпосередньо отримав ухвалу 16 лютого 2021 року, що підтверджується розпискою, а 22 лютого того ж року до суду надійшла заява на виправлення недоліків, написана 18 лютого 2021 року. Оскільки в заяві не було усунуто недоліків, Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 
23 лютого 2021 року повернув її заявнику.
 
Оскільки ОСОБА_6 не наводить доводів щодо законності рішень по заяві 
ОСОБА_7 , його касаційна скарга в цій частині також не підлягає задоволенню.
 
Стосовно доводів засудженого ОСОБА_7 суд дійшов таких висновків.
 
У статті 20 КПК, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості дати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.
 
Згідно з ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. 
 
Наведена норма процесуального закону зобов`язує суд апеляційної інстанції ретельно перевірити, чи були учасники провадження належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду, а також з`ясувати причини їх неявки.
 
У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ наголосив на дотриманні принципу рівності сторін – одному із складників справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
 
Тому доводи ОСОБА_7 про порушення його права на захист у зв`язку з неповідомленням про час та місце розгляду справи та незабезпеченням його участі у судовому засіданні апеляційного суду є обґрунтованими.  
 
У матеріалах справи наявна ухвала апеляційного суду від 6 травня 2021 року про призначення розгляду справи за його апеляційною скаргою, однак відсутнє зворотнє повідомлення ОСОБА_7 , яке підтверджує ознайомлення його з датою та місцем судового засідання.
 
Крім цього, апеляційний суд розглянув заяву ОСОБА_7 в порядку письмового апеляційного провадження, хоча від засудженого не надходило клопотання про здійснення провадження за його відсутності, тому доводи в частині порушення права на захист апеляційним судом є слушними.
 
Стосовно касаційної скарги ОСОБА_6 наухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2021 року та Чернігівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року, то колегія суддів прийшла до висновку, що суд обґрунтовано повернув його заяву про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, оскільки він не навів підстав для їх перегляду, які передбачені ст. 459 КПК, а фактично послався на те, що нововиявленими вважає докази, які на його думку були штучно спотворені (НСРД щодо ОСОБА_13 ) і в подальшому визнані Верховним Судом недопустимими, також про готовність повідомити нові факти та нових осіб, які були причетні до кримінального правопорушення.
 
Тому, суди обґрунтовано прийшли до висновків, що вказані ОСОБА_6 обставини не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 459 КПК. Крім цього, був зроблений правильний висновок, що доводи засудженого зводились до бажання переоцінки існуючих та перевірених доказів.
 
Доводи засудженого про те, що під час судового розгляду його заяви в суді першої інстанції він не зміг в повній мірі довести до суду нововиявлені обставини, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд залишив його заяву без руху, а після цього повернув у зв`язку з неусуненням недоліків, а тому судових засідань не проводилось, а отже жодної фіксації не було. Доводи про те, що вона неповна, не відповідають дійсності.
 
Посилання ОСОБА_6 на недослідження апеляційним судом його аргументів під час судового засідання у режимі відеоконференції у зв`язку з технічними причинами, не  відповідають дійсності, адже з прослуханого аудіозапису встановлено, що він висловив свою позицію, фіксацію засідання проведено в повному обсязі.
 
Крім цього, посилання ОСОБА_6 на п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК є необґрунтованими, оскільки вказаний пункт було виключено на підставі Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
 
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
 
ухвалив:
 
Касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника засудженого ОСОБА_7 ? адвоката ОСОБА_9 на ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2021 року та Чернігівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року залишити без задоволення.
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково, ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 травня 2021 рокускасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2021 року та Чернігівського апеляційного суду від 10 червня 2021 року залишити без задоволення.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною                                      та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                          ОСОБА_3