ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2022 р.                                              Справа №914/1132/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді:                                                            Бойко С.М.,
Суддів:                                                                                Малех І.Б..,
                                                                                          Якімець Г.Г.
за участю секретаря судового засідання Кострик К.І.
розглянув матеріали апеляційної скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради б/н та дати
на рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2021 (суддя: Мазовіта А.Б. м. Львів)
у справі № 914/1132/21
за позовом приватного підприємства “КЛУБ ПІКАССО”, м. Львів
до відповідача-1 Львівської міської ради, м. Львів
до відповідача-2 Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради
про  визнання недійсним рішення та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності,

за участю представників сторін:
від позивача: Керод Р.П. ордер серія ВС №1121084 представник (адвокат)
від відповідача 1: Кулик А. представник
від відповідача 2: не з`явився
від третьої особи на стороні відповідача: Мотов Є.Г. представник

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.
27.04.2021 приватне підприємство “КЛУБ ПІКАССО” звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради та Львівської міської ради про визнання недійсним п. 1 додатку рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.08.2017 за №765 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення, які належать до комунальної власності територіальної громади м.Львова» та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності за Львівською міською радою на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 1492058646101, що внесений державним реєстратором 16.02.2018 за №24959811.  
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2001 між позивачем та відповідачем укладено договір №11 оренди, відповідно до умов якого позивачу було передано в оренду цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр “Зірка”, розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88. 
Зазначає, що право позивача порушено відповідачами внаслідок реєстрації приміщень по вул. Зелена, 88 у м. Львові як окремого об`єкта нерухомого майна, а не в складі цілісного майнового комплексу, так як законодавством встановлено спеціальний комплекс заходів і процедур, пов`язаних з поверненням орендованого державного майна (інвентаризації і оцінки майна орендованих підприємств, визначення часток держави і орендаря у цьому майні, врахування заборгованості орендарів з орендних платежів, приймання-передавання майна, вибору організаційно-правової форми підприємства, заснованого на поверненому після оренди державному майні і, при необхідності та згодою орендаря, майні орендаря). 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням господарського суду Львівської області від 25.11.2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що право позивача не порушено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги позивача. 
В апеляційній скарзі просить змінити мотивувальну частину рішення в частині викладення висновку щодо продовження договору оренди №11від  20.07.2001, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи. 

Узагальненні доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі.
Судом при прийняті рішення неправильно, а саме в мотивувальній частині, встановлено щодо продовження договору оренди від 20.07.2001 року за №11, що не входило до предмету доказування, а тому це посилання підлягає виключенню з мотивувальної частини. 
Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (ч.4 ст.291 ГК У).
Посилається на дію законів в часі, а саме щодо дії договору оренди від 20.07.2001, що діяв на момент введення в дію Закону «Про оренду державного та комунального майна(в редакції від 03.10.2019, № 157-1Х), а тому продовження здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою статті 18 Закону. 
Оскільки договір оренди, що укладений між сторонами діяв до 01.07.2021 року, то мав продовжуватися в порядку визначеному в новому Законі, тобто шляхом проведення аукціону.
Зазначає про припинення договірних відносин 13.05.2021 року, що підтверджено повідомленням №2303, вих.39187 Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, яке просить доєднати до матеріалів справи.

В судове засідання 06.04.2022 з`явилися представники позивача, відповідача 1 та третьої особи, які надали пояснення по суті апеляційної скарги. Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів приходить до висновку, що відповідач повідомлявся про розгляд справи, крім процесуальних прав, сторони мають і процесуальні обов`язки, а відтак колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача.
Під час розгляду справи відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України від учасників судового процесу не надходило.
Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно зі ст. 222 ГПК України.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача 1 та третьої особи, дослідивши доводи наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини. 
20.07.2001 між Приватним підприємством «Палома» (орендар) та Управлінням ресурсів Львівської міської ради (орендодавець) на виконання рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №198 від 04.05.2001 «Про оренду цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка» було укладено договір №11 оренди цілісного майнового комплексу.
За цим договором орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка», розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88, вартість якого визначена відповідно до інвентаризації проведеної станом на 01.07.2001 та балансу станом на 01.07.2001 і становить 136  756,70 грн, у тому числі: основні матеріальні засоби за залишковою вартістю 135  025,50 грн (п. 1.1. договору).
Згідно п. 2.1. та п. 10.1. договору, орендар приймає в строкове платне користування об`єкт оренди на термін з 01.07.2001 до 01.07.2011.
Відповідно до рішення засновника ПП «Палома» від 29.02.2008 №5, ПП «Палома» реорганізоване шляхом виділення з його складу нової юридичної особи  Приватного підприємства «Клуб Пікассо» та передано останньому права та обов`язки згідно договору №11 оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2001.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.10.2015 у справі №914/3532/13 за позовом прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Приватного підприємства «Клуб Пікассо» про внесення змін в договір оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2001 встановлено, що з 01.07.2011 договір оренди цілісного майнового комплексу пролонгований на той самий строк і на тих самих умовах.
30.08.2017 Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №765 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Львова». Вказаним рішенням вирішено зареєструвати за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на нежитлові приміщення, які є ізольованими, не належать до житлового фонду, не перебувають у загальному користуванні мешканців будинку та не є допоміжними згідно переліку, який є додатком до даного рішення. В п. 1. додатку до рішення виконкому від 30.08.2017 №765 вказано об`єкт за адресою Зелена, 88, загальною площею 560,9 кв.м, яке складається: з підвалу індекс/літера приміщення 1, 2, 3, 4, 5, 6; першого поверху індекс/літера приміщення 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14. 15, 16, 17; другого поверху індекс/літера приміщення 23, 24, 26; антресоль індекс/літера приміщення 18, 19, 20, 21, 22, 25.
16.02.2018 державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради на підставі вищевказаного рішення виконкому від 30.08.2017 №765 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за №24959811, яким за Львівською міською радою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 1492058646101, загальною площею 560,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, буд. 88, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №254493434 від 27.04.2021.
Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсними п. 1 додатку рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.08.2017 №765 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Львова» та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності за Львівською міською радою на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 1492058646101, загальною площею 560,9 кв.м, що внесений державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради 16.02.2018 за №24959811.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
За результатами розгляду спору вирішується питання чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у ній, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).
В свою чергу, підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог статті 74 ГПК України обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем.
Предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача про визнання недійсним рішення №765 від 30.08.2017, яким вирішено зареєструвати за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на нежитлові приміщення за адресою Зелена, 88 та скасування запису про проведену 16.02.2018 державну реєстрацію права власності, яку здійснено державним реєстратором на підставі вищевказаного рішення виконкому та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис за №24959811, яким за Львівською міською радою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 1492058646101, загальною площею 560,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, буд. 88.
У якості підстави заявлених вимог позивачем визначено обставину укладення 20.07.2001 між позивачем та відповідачем договору №11 оренди цілісного майнового комплексу, відповідно до умов якого позивачу було передано в оренду цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка», розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88. На думку позивача, його право порушено відповідачами внаслідок реєстрації приміщень по вул. Зелена, 88 у м. Львові як окремого об`єкта нерухомого майна, а не в складі цілісного майнового комплексу, так як законодавством встановлено спеціальний комплекс заходів і процедур, пов`язаних з поверненням орендованого державного майна (інвентаризації і оцінки майна орендованих підприємств, визначення часток держави і орендаря у цьому майні, врахування заборгованості орендарів по орендних платежах, приймання-передавання майна, вибору організаційно-правової форми підприємства, заснованого на поверненому після оренди державному майні і, при необхідності та згодою орендаря, майні орендаря).
У справі, що розглядається спірним, з огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін, є питання порушення чи не порушення прав та охоронюваних інтересів позивача.
Колегія суддів акцентує на тому, що позивач як особа, яка вважає, що її право порушено самостійно визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд.
Для з`ясування наведених питань, а відтак і правильного вирішення спору суду в межах наданих йому повноважень процесуальним законом належало дослідити укладений між сторонами договір оренди №11  від 20.07.2001, якими опосередковувалися спірні правовідносини, зміст доказів наданих сторонами на підтвердження своїх аргументів щодо позову, і на підставі цього встановити наявність (відсутність) підстав для задоволення позову.
Визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки урегульовано у главі 5 "Докази та доказування" ГПК України.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Колегія суддів, здійснивши перегляд судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що судом першої інстанції, з урахуванням підстав позову, вірно встановлено обставини справи, які входять до предмету доказування; і що судом першої інстанції було прийнято рішення відповідно до встановлених ними обставин на підставі поданих сторонами доказів.
Визначення предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). 
Отже, зазначення у мотивувальній частині оскаржуваного рішення того, що договір №11 оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2011 є продовженим на строк, що дорівнює періоду карантину та обмежувальних заходів, а також протягом одного місяця з дня його/їх закінчення не підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, оскільки  суду першої інстанції для з`ясування наявності підстав для звернення позивача із зазначеним позовом, необхідно було встановити наявність чи відсутність у сторін орендних відносин. 
Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 19.12.2019 по справі №916/1041/17).
Преюдиціальність – це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. 
З цих підстав оцінку буде здійснювати суд при розгляді інших справ, а саме чи судовим рішенням в цій справі встановлено обставини, що носять преюдиціальне значення  чи надано судом правовій оцінці таких обставин. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін. 
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишено без змін, то судовий сплачений позивачем за подання апеляційної скарги покладається на нього.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2021 у справі №914/1132/21 залишити без змін.
Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно ст. 287-289 ГПК України.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя:                                                   С.М. Бойко

Судді:                                                                                І.Б. Малех 

                                                                                          Г.Г. Якімець
Повний текст постанови складено 18.04.2022