П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
09 червня 2021 року	                                                       м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2021 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
                                                          В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
 
           Постановою суду визнано доведеним, що 19.12.2020, о 19.15 год., водій          ОСОБА_1 керував автомобілем "Skoda Fabia", р.н. НОМЕР_1 , по вулиці Мічуріна в    с. Крюківщина Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. 
            Огляд на стан сп?яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою приладу "Drager Alcotest 6820", результат якого станом на 19 год. 35 хв. 19.12.2020 становив - 2,23 ‰.
            Своїми діями водій   ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.03.2021 щодо нього та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
 
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що йому не була вручена та ним не одержана оскаржувана постанова, з її змістом захисник ознайомився 16.04.2021 під час ознайомлення з матеріалами справи, у зв?язку з чим у нього не було можливості оскаржити постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.03.2021 після її винесення в межах 10-ти днів.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 вказує на порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки справа судом першої інстанції була розглянута у його відсутність, крім того в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що саме він керував транспортним засобом "Skoda Fabia", р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Додатково ОСОБА_1 зазначає, що інспектором патрульної поліції        Музиченко В.В. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього було допущено помилку, а саме не зазначено точну дату його складання, чим порушено ст. 256 КУпАП (а.с. 1).
 
В судове засідання суду апеляційної інстанції сам ОСОБА_1 та його захисник Срібний В.А. не з`явилися.
Натомість подані клопотання про розгляд провадження у їх відсутність (а.с. 46-54).
 
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід дійти наступних висновків.
 
За приписами ст. 294 КУпАП, постанова судді у праві про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дна винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.
 
Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.           Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
 
На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. 
 
Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи. 
 
З матеріалів справи видно, що справа до суду першої інстанції вперше надійшла 23.12.2020 про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями та був визначений головуючий суддя (а.с. 7), після чого повістки про виклик ОСОБА_1 дійсно було направлено за адресою АДРЕСА_1 , з механічною помилкою вказівки номеру квартири (а.с. 1, 8, 9), після чого конверти поверталися з вказівкою, що кв. 12/7 зазначеного будинку не існує (а.с. 10, 11).
 
Як далі випливає з матеріалів справи, 18.01.2021 постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повернуто до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області на доопрацювання з підстав встановлення уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою правильної адреси місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 12).
 
Після повернення справи з доопрацювання, завчасно 03.03.2021 на адресу       ОСОБА_1 було направлено повістку про виклик в судове засідання, яке було призначено на 15.03.2021 за належною адресою АДРЕСА_1 (а.с. 17, 19).
            
            Згідно супровідного листа копія постанови, на виконання вимог ст. 285 КУпАП, була направлена на адресу ОСОБА_1 (а.с. 22).
   
            Але, виходячи з того, що супровідний лист не містить дати направлення постанови на адресу ОСОБА_1 , захисник Срібний В.А. ознайомився з матеріалами справи 16.04.2021 (а.с. 26), а апеляційна скарга з клопотанням була направлена 21.04.2021          (а.с. 29-32, 33-35), слід погодитися з клопотанням ОСОБА_1 та поновити йому строк на апеляційне оскарження.                
 
Водночас, не є переконливими доводи ОСОБА_1 , що судом першої інстанції були порушені його права, оскільки провадження розглянуто у його відсутність, - бо він протягом 19.12.2020-15.03.2021, фактично 3-х місяців, коли на винну особу можна накласти адміністративне стягнення, знаючи про відоме йому провадження, не виявив бажання брати участь у розгляді справи не тільки судом першої інстанції, а і судом апеляційної інстанції як і захисник його інтересів - адвокат Срібний В.А., де була можливість надати суду свої пояснення, подати докази, заявляти клопотання та у інший спосіб використовувати свої права, - що свідчить про використання прав сторони захисту, з якими, зокрема ОСОБА_1 був обізнаний (а.с. 1), за власним розсудом.
 
Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.
 
Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
           Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання      ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння всупереч нормі п. 2.9 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
           Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 177884, що складений 19.12.2020, о 19 год. 30 хв., в означений день, о           19.15 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Skoda Fabia", р.н. НОМЕР_1 , по вулиці Мічуріна в с. Крюківщина Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, в стані алкогольного сп?яніння. 
            Огляд на стан сп?яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Drager ARLJ 0464", результат якого склав 2,23 ‰, чим порушив          п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
            Свідки  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 1).
 
            Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено точну дату його складання - "19.12.20_року", не є беззастережними, бо після зупинення транспортного засобу о 19.15 год. 19.12.2020 (а.с. 1), відібрання пояснень у свідків-понятих і проведення тестування 19.12.2020 (а.п. 2, 3-4, 5), він і був складений о 19.30 год. 19.12.20, обставини чого фактично не оспорюються і стороною захисту, а тому протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 177884 (а.с. 1) - є належним доказом у провадженні, обставини у якому підтверджуються іншими наведеними вище доказами. 
  
            Обставини адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі, засвідчені свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 1), які підписали і акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) та окремо надали власноруч відповідні пояснення (а.с. 3-4).
 
            ОСОБА_1 не надав окремих пояснень щодо обставин правопорушення, водночас підписав протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) та роздруківку з приладу "Drager ARLJ 0464", за допомогою якого проводилося його тестування, результат якого склав 2,23 ‰ (а.с. 5), та у разі визнання його винуватим, зобов?язався здати і своє посвідчення водія до управління патрульної поліції (а.с. 6).
            
Отже, всю процедуру, яка передбачена законом для огляду водія на стан алкогольного сп?яніння, ОСОБА_1 19.12.2020 проходив саме як водій транспортного засобу, а не як стороння особа, а тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, - є явно безґрунтовними та такими, що спростовуються матеріалами провадження, а тому суд апеляційної інстанції оцінює їх як такі, що направленні на уникнення відповідальності ОСОБА_1 .
 
Дії працівників поліції по проведенню процедури освідування водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння та по складанню протоколу про адміністративне правопорушення - стороною захисту не оскаржені.
 
Не вказано в апеляційній скарзі ОСОБА_1 і того, що він у присутності пересічних свідків-понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилався на обставину, що він не керував транспортним засобом.
 
Не є такими, що можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) можуть підтвердити обставину, що він- ОСОБА_1 не перебував за кермом вказаного автомобіля під час його руху в стані алкогольного сп?яніння, бо вони носять неконкретний характер щодо обставин: що за особа кожного з свідків? у яких стосунках вони знаходяться з ОСОБА_1 .? чи є у кожного з них підстави оговорювати/давати свідчення на користь ОСОБА_1 .? де перебував кожний з указаних свідків, коли ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і як вони можуть стверджувати, що він не знаходився саме під час руху транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння? тощо.
 
В судові засідання суду апеляційної інстанції ніхто з сторони захисту не з?явився, додаткових пояснень не надіслав.
 
            За наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 Правил дорожнього руху України.
 
Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження такого огляду.
 
Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.
 
Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - не встановлено.
 
За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
                                                         П О С Т А Н О В И Л А :
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області задовольнити та поновити йому цей строк.
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя Київського апеляційного суду                                                                   Г.О.Балацька