ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/536/22 Справа № 177/1269/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Березюк М. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 червня 2022 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката Колесника Д.Ю. на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 496 гривні 20 копійок.
ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 12:00 годин 03.08.2021 на автомобільній дорозі між с. Радушне та с. Гречані Поди Криворізького району Дніпропетровської області, керував автомобілем ВАЗ 2103 днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, звужені зіниці очей не реагують на світло, при цьому в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на предмет встановлення наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат Колесник Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, остільки вважає, що він був пропущено з поважних причин.
На думку адвоката, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки судовий розгляд було проведено поверхнево, без належного дослідження доказів у справі. Вважає, що в протоколі в порушення вимог Інструкції не має чіткого визначення місця вчиненого правопорушення, окрім того, не має чіткого визначення підсудності розгляду адміністративних матеріалів саме Криворізькому районному суду Дніпропетровської області.
Вважає, що районний суд не приділив увагу тому, що протокол про адміністративне правопорушення в розумінні ст.с.254,255,256 КУпАП, не є єдиним джерелом доказів у справі, не було складено акту огляду особи, яка перебуває у стані сп`яніння з зазначенням обставин. На його думку, працівниками поліції було порушено порядок направлення водіїв на встановлення стану сп`яніння, а судом було лише перевірено факт відмови від проходження огляду. 
На думку адвоката, з долученого до матеріалів справи взагалі не вбачаються ознаки сп`яніння, поведінка ОСОБА_1 відповідає дійсності, мова його не порушена, а реакція зіниць очей не досліджувалась. Окрім того, не встановивши та не зазначивши жодних ознак сп`яніння патрульні поліцейські одразу запропонували проїхати до лікарні, та водію не було роз`яснено його прав. 
Адвокат вважає, що письмові пояснення свідків не можна вважати належним доказом у справі, остільки вони складені однотипно на бланку, та не містять паспортних відомостей, які б засвідчували даних осіб. Також даних свідків не було допитано в ході судового розгляду та їм не було роз`яснено їх відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень. 
Позиція учасників апеляційного перегляду.
ОСОБА_1 та його адвокат Колесник Д.Ю. будучи неодноразово належним чином повідомлені про час та дату судових засідань які були призначені на 07.06.2022 року до апеляційного суду не з`явились та 21.06.2022 року. Поважність причин неявки до суду, апеляційний суд не вбачає. 
Враховуючи вимоги Закону про необхідність дотримання розумності строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне провести судове засідання за їх відсутності, остільки вказані особи двічі не з`явились до суду без поважних причин.
Мотиви апеляційного суду.
       Перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання адвоката Колесника Д.Ю., та поновити йому 10-ти денний строк на апеляційне оскарження, остільки судове засідання відбулось за його відсутності та копію оскаржуваної постанови він отримав лише 03.02.2022 року, первісна апеляційна скарга була направлена до районного суду 14.02.2022 року та ним не було надано клопотання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження та постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.04.2022 року його первісну апеляційну скаргу було повернуто. 15.04.2022 року він отримав копію постанови апеляційного суду, та ним було подано апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.
Таким чином строк на оскарження пропущено ним з причин, які є поважними.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачає адміністративну відповідальність за відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Аналогічні положення містять п. 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.
Відповідно до п.п. 2, 3 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного ж сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Однак, відповідно до п. 12 розділу ІІ вищевказаної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.
Апеляційним переглядом встановлено, що в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, судом першої інстанції всебічно досліджено та надано оцінку доказам на підтвердження винуватості, а саме:
- відомостями з протоколу серії ДПР18 №152205 від 03 серпня 2021 року, згідно якого водій ОСОБА_1 о 12:00 годин 03.08.2021 року на а/д між с. Радушне та с. Гречані Поди Криворізького району Дніпропетровської області, керував автомобілем ВАЗ 2103 днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, звужені зіниці очей не реагують на світло. При цьому в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на предмет встановлення наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
 
Вказаний протокол складений належним чином уповноваженим суб`єктом, в присутності свідків, містить фіксацію ознак наркотичного сп`яніння, які були виявлені працівником поліції, при цьому ОСОБА_1 жодних зауважень щодо його змісту не висловив, клопотань та заперечень не виклав, зазначивши лише те, що огляд пройде самостійно. 
- відеозаписом з боді - камер співробітників поліції щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається як водій ОСОБА_1 відкрито відмовився від проходження огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння.
В ході апеляційного розгляду було переглянуто вказаний відеозапис, з якого видно, що у ОСОБА_1 дійсно вбачаються ознаки сп`яніння, зокрема: поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови, звужені зіниці очей не реагують на світло. При цьому на відеозаписі зафіксовано факт повідомлення поліцейським, в присутності свідків, про зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , в якого поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а також зафіксовано факт вимоги поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, роз`яснення процесуальних права та наслідків такої відмови. ОСОБА_1 не заперечував ні факт керування транспортним засобом, ні факт наявності ознак сп`яніння, категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 03.08.2021, в якому зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння виявлені поліцейським у ОСОБА_1 ідентичні тим, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 підписав направлення без зауважень, зазначив, що огляд пройде самостійно. Однак, як встановлено судом, такий огляд він не проходив.
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відкрито відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;
- відомостями з рапорту працівника поліції, відповідно до якого зафіксовано факт зупинки транспортного засобу ВАЗ 2103 днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а також виявлення в останнього відсутності полісу обов`язкового страхування власників транспортних засобів, у зв`язку з чим складено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП. Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , є безпідставними.
Зазначені вище докази є належними та допустимими, вони узгоджуються між собою як в цілому так і в деталях.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що відеозапис факту порушення є неналежним доказом, оскільки зроблений не на відеореєстратор, апеляційний суд, не знайшли свого підтвердження, остільки відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані що стосуються обставин адміністративного правопорушення можуть встановлюватися, серед іншого, застосуванням будь-яких технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Тобто, закон не містить вимоги про те, що такими доказами можуть бути виключно дані відеореєстратора чи бодікамери поліцейського. Таким чином суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що наявний в матеріалах справи відеозапис є належним та допустимим доказом факту порушення, та містить фіксацію обставин інкримінованого правопорушення, а саме подію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Окрім цього, наявний відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, при цьому не заперечував ні факту керування транспортним засобом, ні факту наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, надав свої документи для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Тому доводи адвоката, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та про відсутність у нього ознак сп`яніння, є безпідставними, адже спростовані зазначеними вище ретельно перевіреними доказами.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності будь-яких об`єктивним даних, які б вказували на вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на думку апеляційного суду є хибною позицією, що направлена на уникнення ним відповідальності.
Апеляційний суд наголошує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поряд з ОСОБА_1 були інші особи, але ні він сам, ні вказані особи не зазначали про не керування ним транспортним засобом, або про керування автомобілем іншими особами. Заперечення щодо направлення на огляд та його проходження зводилися виключно, до незгоди їхати на огляд на автомобілі працівників поліції, хоча останнім було роз`яснено, що такою є вимога законодавства, що узгоджується з нормами ст. 266 КУпАП щодо відсторонення від керування водія, у якого працівником поліції виявлено ознаки сп`яніння.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, у зв`язку з не зазначенням в ньому місця вчинення правопорушення, апеляційний суд вважає, що вони були обґрунтовано спростовані під час розгляду справи в районному суді, оскільки протокол містить необхідні дані про виявлення порушення на а/д між селами Радушне та ОСОБА_4 . При цьому працівником поліції на виконання постанови суду від 02.12.2021 року було надано додаткову інформацію, яка уточнює місце вчинення правопорушення з зазначенням географічних координат з місця вчинення правопорушення, через відсутність загальної назви та номера вказаної дороги, об`єктів до яких можна було б здійснити прив`язку. Доказів на спростування вказаних обставин не надано.
Апеляційному суду не надано жодних доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи, викладені в апеляційної скарзі щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , є безпідставними, остільки в повній мірі спростовані наведеними вище доказами. 
В ході апеляційного розгляду встановлено, що поліцейськими у даному випадку вказані вимоги Закону виконані належним чином.
В ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, - підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
Доводи сторони захисту про невинуватість ОСОБА_1 є безпідставними, та є позицією, що направлена на уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.
Місцевий суд застосував стягнення у межах санкції ст. 130 КупАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката Колесника Д.Ю., подану в інтересах ОСОБА_1 , слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
       Клопотання адвоката Колесника Д.Ю. задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 року.
       Апеляційну скаргу адвоката Колесника Д.Ю., - залишити без задоволення.
       Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.
       
Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.