КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 373/1725/21                                    Головуючий у 1 інстанції: Опанасюк І.О. 
           Провадження № 22-ц/824/5977/2022                              Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04  травня 2022 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                       Шебуєвої В.А., 
суддів                                Верланова С.М., Мельника Я.С.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Омельченка Євгена Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк», на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021  року в справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
В жовтні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 28 липня 2017 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву згідно якої в подальшому йому було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок  зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % річних. ОСОБА_1 погодив, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ними договір. Відповідно до розрахунку АТ «Акцент-Банк» станом на 18 вересня 2021 року   ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 422,91 грн., з яких: 16 393,58 грн. - заборгованість за кредитом; 6029,33 грн. -  заборгованість по відсотках за користування кредитом.  Посилаючись на те, що  ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання,  АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з нього вказану заборгованість.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021  року в позові АТ «Акцент-Банк» відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ «Акцент-Банк» просить скасувати вказане рішення суду та задовольнити позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що, підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердив ознайомлення з Умовами та Правилами і Тарифами банку. Також відповідач отримав кредитну картку та користувався кредитними коштами, що свідчить про прийняття ним умов кредитування.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2017 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку,  в якій зазначено, що вона  разом з Умовами та правилами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір  про надання банківських послуг (а.с. 8).
Відповідно до наданого АТ «Акцент-Банк» розрахунку станом на 18 вересня 2021 року   ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 422,91грн., зяких: 16 393,58 грн. - заборгованість за кредитом; 6029,33 грн. -  заборгованість по відсотках за користування кредитом(а.с. 7-8).  
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ «Акцент-Банк».
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та сплати процентів за користування кредитом.    
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на укладення ними кредитного договору від 28 липня 2017 року, згідно якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Проте АТ «Акцент-Банк» не надало суду доказів досягнення згоди  з відповідачем усіх істотних умов кредитного договору.
До позовної заяви АТ «Акцент-Банк» надало суду  копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, копію витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, копію Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» та розрахунок заборгованості.
Проте, вказані документи не підтверджують погодження сторонами істотних умов договору кредиту, оскільки витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, копія Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» не містять підпису ОСОБА_1 .
Копія анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку містить лише його анкетні дані та не містить даних про умови кредитування щодо строків повернення кредиту, розміру процентної ставки та строків сплати процентів за користування кредитом.  
Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства. 
Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
АТ «Акцент-Банк» не доведено погодження з ОСОБА_1 усіх істотних умов кредитування, а тому відсутні підстави вважати, що кредитний договір між сторонами був укладений. 
Оскільки позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» обґрунтовані  наявними договірними зобов`язаннями, а до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів  погодження всіх істотних умов договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.
За умови надання доказів отримання відповідачем кредитної картки та отримання ним коштів, АТ «Акцент-Банк» має право заявити вимоги про стягнення з ОСОБА_1 різниці між сумою коштів, які були витрачені з карткового рахунку, та сумою коштів, на яку поповнений картковий рахунок на підставі ст.1212 ЦК України. 
Доводи апеляційної скарги представника АТ «Акцент-Банк» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Відтак, апеляційна скарга представника АТ «Акцент-Банк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції  підлягає залишенню без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Омельченка Євгена Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк», залишити без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021  року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Верланов С.М.
 
                                                                                Мельник Я.С.