СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року                                        м. Харків                           Справа №913/698/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,
за участю представників:
прокуратури в режимі відеоконференції – Зливка К.О.;
позивача – не з`явився;
відповідача – не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Луганської обласної прокуратури, (вх.№49Л/1) на рішення Господарського суду Луганської області від 10.12.2021 року у справі №913/698/21,
за позовом керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області (вул. 8 Березня, б.2, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404),
в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Державної екологічної інспекції у Луганській області (вул. Гагаріна, б.93, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400),
до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Норка» Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Норка» (вул. Звіроводчеська, м.Кремінна Луганської області, 92900),
про стягнення 81998,02 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Норка» Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Норка» про стягнення 81998,02 грн.
Позовні вимоги заявника обґрунтовані тим, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Луганській області №2/1-28-247 від 03.07.2020 року здійснено позапланову перевірку діяльності відповідача, за результатами якої складено акт №261 від 17.07.2020 року, відповідно до якого встановлено факт забруднення земель хімічними речовинами на території ферми відповідача (вул. Звіроводчеська, м.Кремінна, Луганська область, 92900), де утримуються хутрові тварини (норки), а саме перевищення вмісту забруднюючих речовин у пробах ґрунту відібраних згідно акту відбору проб №01-Г-20 від 09.07.2020 року відносно фонової проби, що підтверджується Протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів №01-Г-20 від 17.07.2020 року, що є порушенням п. “б” ч.1 ст.96 Земельного кодексу України та абз.11 ст.35 Закону України «Про охорону земель», п. “б” ч.1 ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». 
Рішенням Господарського суду Луганської області від 10.12.2021 року (повний текст складено 14.12.2021 року, суддя Косенко Т.) у справі №913/698/21 у позові відмовлено повністю.
Луганська обласна прокуратура з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:
-          рішення Господарського суду Луганської області від 10.12.2021 року у справі №913/698/21 скасувати;
-          прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити;
-          здійснити розподіл судових витрат як за подання позовної заяви так і за звернення з апеляційною скаргою;
-          справу розглядати за участю представника органів прокуратури;
-          про дату та час розгляду справи повідомити всіх учасників справи.   
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що в порушення норм ст. 236 Господарського процесуального кодексу України висновок суду ґрунтується виключно на довільному тлумаченні норм матеріального права і суперечить інституту доказування, встановленому ст.ст. 76-79 процесуального законодавства і обов`язку надання судом оцінки як доказам в цілому так і кожному окремо, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України. 
Апелянт звертає увагу суду на те, що дійсно має місце арифметична помилка при зазначені показника «Сульфати» у розрахунку. Разом з тим, неправильне зазначення такого показника є технічною опискою і не тягне за собою невірність самого розрахунку.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Луганської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Луганської області від 10.12.2021 року у справі №913/698/21. Учасникам справи встановлено строк на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. Призначено справу №913/698/21 до розгляду на 02.03.2022 року на 11:00  год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. 
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:
- зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;
- запроваджено з 01.04.2022 року роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;
- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua;
- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.
Отже, судове засідання, призначене на 02.03.2022 року у справі не відбулося. На час винесення даної ухвали в Україні продовжено строк дії воєнного стану, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, розташованого у м. Харкові. 
В оголошеннях, розміщених на офіційному веб-порталі судової влади України та на сторінці Східного апеляційного господарського суду в мережі «Фейсбук», суд зазначив, що відповідні судові засідання будуть перенесені на іншу дату, про що учасників судових процесів буде повідомлено додатково.
Східний апеляційний господарський суд поступово відновлює свою роботу у особливому режимі, у зв`язку з чим виніс ухвалу від 20.07.2022 року, якою повідомив учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Луганської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Луганської області від 10.12.2021 року у справі №913/698/21 відбудеться « 10» серпня 2022 року об 11:30 год. Запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Офіційна електронна пошта суду: inbox@eag.court.gov.ua. Доведено до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 05.08.2022 року задоволено клопотання апелянта про участь його представника у судовому засіданні 10.08.2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 
Учасники справи про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові адреси та на електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду) копії ухвали суду від 20.07.2022 року.
Крім того, згідно з положеннями ч.2 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.
Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).
Ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 20.07.2022 року оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 21.07.2022 року і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. 
Колегія суддів вважає, що судом було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Нез`явлення в судове засідання представників учасників справи є свідченням їх суб`єктивної поведінки, яка не може бути підґрунтям для затягування розгляду справи – відповідної апеляційної скарги. До того ж суд повідомляв учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.
У судовому засіданні 10.08.2022 року представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві і додаткових поясненнях доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника апелянта, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне. 
05.09.2008 року між Кремінською районною державною адміністрацією як орендодавцем та ДСП «Норка» як орендарем укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець згідно розпорядження голови Кремінської райдержадміністрації від 05.09.2008 року №582 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кремінської міської ради за межами населеного пункту (п.1 договору).
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 101,4398 га в т.ч. ріллі 79,8914 га, під господарськими будівлями і спорудам – 21,5484 га (п.2 договору).
Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 728286,86 грн. станом на 13.06.2008 року.
Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).
Згідно з п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в розмірі земельного податку (1 відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки), що становить 7282,87 грн. за земельну ділянку в рік.
Відповідно до плану земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору оренди землі від 05.09.2008 року кадастровий номер земельної ділянки 4421610100:10:001:0004.
Інспекцією у зв`язку зі зверненням гр.Павла Вишебаби від 23.06.2020 року №В-2/1-22-54 на підставі наказу начальника Державної екологічної інспекції у Луганській області №2/1-28-247 від 03.07.2020 року та направлення заступника начальника інспекції на проведення позапланового заходу державного нагляду від 03.07.2020 року №2/2-18-685 у період з 06.07.2020 року по 17.07.2020 року проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства ДСП «Норка».
09.07.2020 року представниками інспекції за участю заступника директора ДСП «Норка» Ясенка О.С. складено акт відбору проб ґрунтів №01-Г-20.
Згідно акту відбір проб проведено відповідно до вимог чинних нормативних документів: ДСТУ ISO 103812-2004 Національний стандарт України, Якість ґрунтів. Відбирання проб. Частина 2 Настанови з методів відбирання проб (ISO 10381-2-2002 IDT).
У акті зазначені засоби вимірювальної техніки та допоміжне обладнання, що застосовувались при відборі проб – вимірювальна рулетка металева ДСТУ 4179-2003, Р-50 УЗК №405, свідоцтво №158 чинне до 24.04.2021 року; лопата.
Відповідно до акта було відібрано 6 проб. До акту відбору проб ґрунтів було складено схему місця відбору проб ґрунтів.
17.07.2020 року відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Луганській області складено протокол №01-Г-20 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів, відповідно до якого встановлено факт перевищення вмісту забруднюючих речовин у пробах ґрунту, відібраних згідно акту відбору проб від 09.07.2020 року.
За результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) інспекцією складений відповідний акт №261.
Відповідно до акту під час обстеження території підприємства виявлено 5 земельних ділянок з візуальними ознаками забруднення та з різким запахом. Проведено вимірювання площі візуально забрудненої земельної ділянки рулеткою металевою Р-50УЗК №405 (свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №158, чинне до 24.04.2021 року).
Зазначено, що з метою підтвердження факту забруднення ґрунтів спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю відібрано 6 проб ґрунту (акт відбору проб ґрунту №01-Г-20):
- проба №1 - земельна ділянка ДСП «Норка», ферма, шеди на південному сході території ферми, площа земельної ділянки 1 665 м2, глибина відбору 0 - 0,2 м;
- проба №2 - земельна ділянка ДСП «Норка», ферма, шеди близько 30 м на захід від проби №1, площа земельної ділянки 4 590 м2, глибина відбору 0 - 0,2 м;
- проба №3 - земельна ділянка ДСП «Норка», ферма, шеди близько 20 м на захід від проби №2, площа земельної ділянки 4 590 м2, глибина відбору 0 - 0,2 м;
- проба №4 - земельна ділянка ДСП «Норка», ферма, шеди близько 25 м на північ від проби №3, площа земельної ділянки 4 760 м2, глибина відбору 0 - 0,2 м;
- проба №5 - земельна ділянка ДСП «Норка», ферма, шеди близько 20 м на схід від проби №4, площа земельної ділянки 4 224,5 м2, глибина відбору 0 - 0,2 м;
- проба №6 - земельна ділянка ДСП «Норка», ферма, південна частина території біля прохідної - фон, площа земельної ділянки 1 м2, глибина відбору 0 - 0,2 м.
У ході проведення інструментально-лабораторних вимірювань встановлено факт перевищення вмісту забруднюючих речовин у пробах ґрунту, відібраних згідно акту відбору проб від 09.07.2020 року №01-Г-20 відносно фонової проби, що підтверджується протоколом вимірювання складу та властивостей ґрунтів від 17.07.2020 року №01-Г-20.
17.07.2020 року в ході проведення перевірки встановлено факт забруднення земель хімічними речовинами на території ферми ДСП «Норка» ТОВ СП «Норка», де утримуються хутрові тварини (норки), а саме перевищення вмісту забруднюючих речовин у пробах ґрунту відібраних згідно акту відбору проб від 09.07.2020 року №01-Г-20 відносно фонової проби, що підтверджується протоколом вимірювання складу та властивостей ґрунтів від 17.07.2020 року №01-Г-20, що є порушенням п. «б» ч.1 ст.96 Земельного кодексу України та абз.11 ст.35 Закону України «Про охорону земель», п. «б» ч.1 ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
17.07.2020 року примірник зазначеного акту вручено директору ДСП «Норка» Євгенії Турковській, але від його підписання вона відмовилась через необхідність більш детального ознайомлення зі змістом вказаного акту, про що зазначено в акті.
Інспекцією відповідно до акту від 17.07.2020 року №261, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду, на підставі «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 року №171 (далі – Методика), обчислено розмір шкоди заподіяної державі, який складає 81998,02 грн.
17.07.2020 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Луганській області стосовно ОСОБА_1 винесено постанову №000607 про накладення адміністративного стягнення за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.52 КУпАП.
23.07.2020 інспекцією видано припис №261 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, примірник якого вручено заступнику директора ДСП «Норка» Ясенко М.С.
У період з 12.11.2020 року по 18.11.2020 року інспекцією на підставі наказу від 11.11.2020 року №2/1-28-462 «Про здійснення позапланового заходу», направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду від 11.11.2020 року №2/2-18-1107 проведено позапланову перевірку виконання ДСП «Норка» раніше виданого припису від 23.07.2020 року №261.
За результатами перевірки інспекцією складено акт №410, у якому встановлено про часткове виконання положень припису.
Зазначений акт підписаний зі сторони ДСП «Норка» директором Турковською Є.С.
18.01.2021 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію №13/04-11-21 на добровільне відшкодування шкоди, заподіяної державі в розмірі 81998,02 грн.
Разом з претензією позивач надіслав розрахунок розміру відшкодування шкоди, внаслідок забруднення п`яти земельних ділянок на території ферми ДСП «Норка», здійснений на підставі «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №171 від 27.10.1997 року.
Зазначена претензія залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до суду у даній справі.
Відповідно до приписів ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (ст.16 Конституції України).
Відповідно до ст.ст.66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
За змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно з ч.6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Як уже зазначалось, інспекцією у зв`язку зі зверненням гр.Павла Вишебаби від 23.06.2020 року №В-2/1-22-54 на підставі наказу начальника Державної екологічної інспекції у Луганській області №2/1-28-247 від 03.07.2020 року та направлення заступника начальника інспекції на проведення позапланового заходу державного нагляду від 03.07.2020 року №2/2-18-685 у період з 06.07.2020 року по 17.07.2020 року проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства ДСП «Норка».
За результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) інспекцією складений відповідний акт №261.
Відповідно до акту під час обстеження території підприємства виявлено 5 земельних ділянок з візуальними ознаками забруднення та з різким запахом. Проведено вимірювання площі візуально забрудненої земельної ділянки рулеткою металевою Р-50УЗК №405 (свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №158, чинне до 24.04.2021 року).
Зазначено, що з метою підтвердження факту забруднення ґрунтів спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю відібрано 6 проб ґрунту (акт відбору проб ґрунту №01-Г-20).
У ході проведення інструментально-лабораторних вимірювань встановлено факт перевищення вмісту забруднюючих речовин у пробах ґрунту, відібраних згідно акту відбору проб від 09.07.2020 року №01-Г-20 відносно фонової проби, що підтверджується протоколом вимірювання складу та властивостей ґрунтів від 17.07.2020 року №01-Г-20.
Частинами 1, 3 ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
Згідно з приписами ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.167 Земельного кодексу України (у редакції на момент проведення перевірки) господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Нормативи гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах, а також перелік цих речовин затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про охорону земель» господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Відповідно до п. «б» ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Згідно ст.35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.
За приписами ст.46 Закону України «Про охорону земель» при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються, зокрема, виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними. Підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.
Статтею 56 Закону України «Про охорону земель» визначено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Абзацами 2 та 11 ст.1 Закону України «Про відходи» визначено, що відходи – це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; утилізація відходів - використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані, зокрема, запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів; відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров`ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.
Частинами 1, 2 ст.33 Закону України «Про відходи» передбачено, що зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.
Згідно ст.211 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, зокрема, за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.
Частиною 4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, згідно зі ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди встановлено ст.1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
Для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 року №171 затверджено Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (далі - Методика).
Пунктами 1.1 та 1.2 Методики передбачено, що вона розроблена відповідно до Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про відходи» та інших нормативно-правових актів. Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання та фізичними особами, через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, допущеного внаслідок дії чи бездіяльності і поширюється на всі землі України незалежно від їх категорії та форм власності.
Відповідно до п.1.3 Методики вона застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.
У розділі 2 Методики дається визначення забруднення земель – це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін, забруднення ґрунтів – це накопичення в ґрунтах речовин, які негативно впливають на їх родючість та інші корисні властивості.
Пунктом 3.1 Методики передбачено, що землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).
Згідно з п.3.3 Методики факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.
У даному випадку 09.07.2020 року представниками інспекції за участю заступника директора ДСП «Норка» Ясенка О.С. складено акт відбору проб ґрунтів №01-Г-20, у якому зазначені засоби вимірювальної техніки та допоміжне обладнання, що застосовувались при відборі проб.
Відповідно до акту було відібрано 6 проб та складено схему місця їх відбору.
17.07.2020 року відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Луганській області складено протокол №01-Г-20 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів, відповідно до якого встановлено факт перевищення вмісту забруднюючих речовин у пробах ґрунту, відібраних згідно акту відбору проб від 09.07.2020 року.
Згідно з п.3.6 Методики у випадках коли обсяг забруднення не може бути визначено відповідно до підпункту 3.4 цієї Методики, визначення обсягу забруднення земельних ресурсів здійснюється із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, а у разі необхідності із залученням спеціалізованих організацій.
Як уже зазначалось, забруднення ґрунтів – це накопичення в ґрунтах речовин, які негативно впливають на їх родючість та інші корисні властивості.
Станом на момент проведення перевірки в Україні відсутні затвердженні нормативи гранично допустимого забруднення ґрунтів, тому інспекцією правомірно було застосовано положення абз.3 пп.4.8.2 п.4.8 Методики, якою встановлено, що за відсутності гранично допустимої (орієнтовно допустимої) концентрації речовини у ґрунті рівень забруднення ґрунту встановлюють за величиною відношення вмісту (масової частки) забруднюючої речовини у ґрунті Сзр до контрольного вмісту цієї речовини у ґрунті Ск.
Відносно застосування ДСТУ ISO 10381-2:2004 замість ДСТУ ГОСТ 17.4.3.01-2017 під час здійснення лабораторних досліджень суд зазначає наступне.
Згідно з ч.4 ст.7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до повноважень центральних органів виконавчої влади, інших державних органів відносяться уповноважувати підприємства та організації, їх відокремлені підрозділи та фізичних осіб-підприємців на проведення певних вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології визначаються законом.
Як зазначив позивач, наказом Державної екологічної інспекції України від 22.02.2019 року №77 відділ інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Луганській області уповноважено на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології під час контролю стану навколишнього природного середовища.
Тимчасовим переліком методик вимірювань, допущених до використання уповноваженими територіальними та міжрегіональними територіальними органами Державної екологічної інспекції України при проведенні вимірювань у сфері законодавчо регульованої метрології при контролі стану навколишнього природного середовища, затвердженим наказом Державної екологічної інспекції України від 11.01.2019 року №12, передбачено здійснення відбору проб згідно ДСТУ ISO 10381-2:2004 Якість ґрунту. Відбирання проб. Частина 2. Настанови з методів відбирання проб.
Отже, застосування відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Луганській області під час здійснення лабораторних досліджень ДСТУ ISO 10381-2:2004 не суперечить діючому законодавству та є правомірним.
До акту відбору проб ґрунтів від 09.07.2020 року №01-Г-20 представниками інспекції було складено схему місця відбору проб ґрунтів, у якій схематично зображено 5 земельних ділянок, проте на сторінці 2 акта відбору проб указано про відібрання 6 проб з 6 земельних ділянок без позначення конкретного місця відібрання проби.
Крім того, ані у акті відбору проб, ані у схемі місця відбору проб ґрунтів, ані в акті від 17.07.2020 року №261 не зазначено, яким чином визначалась площа забруднених земельних ділянок та з яких підстав їх було позначено на схемі місця відбору проб ґрунтів у вигляді 5 земельних ділянок, відсутнє посилання на будь-які документи, які дозволяють стверджувати про дійсну площу окреслених інспекцією земельних ділянок, зокрема матеріали спеціальних вишукувань, викопіювання з кадастрової карти.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 02.02.2021 року у справі №908/125/18 під час вирішення відповідних спорів суди мають надавати оцінку, у тому числі розрахунку розміру заявленої до стягнення шкоди, зумовленої забрудненням земельної ділянки, встановити чи не здійснено такий розрахунок із порушеннями та чи підтверджується він документально.
У розрахунку розміру шкоди інспекцією наведено усі формули, які застосовуються при визначенні розмірів шкоди внаслідок забруднення земель та передбачені розділом 4 Методики.
У той же час, інспекцією у розрахунку конкретно не зазначено, які саме формули чи формула була застосована нею при здійсненні розрахунку та необґрунтовано чому саме.
У додатку №7 Методики «Форма розрахунку розміру шкоди від забруднення земель» зазначено, що джерелом визначення площі забрудненої ділянки є акт про забруднення земель та матеріали спеціальних вишукувань.
У той же час у наданому інспекцією розрахунку міститься посилання лише на акт позапланової перевірки від 17.07.2020 року №261 без посилань на відповідні матеріали спеціальних вишукувань.
При цьому, в акті від 17.07.2020 року №261 вказано, що виміри площі забруднення проводилися рулеткою металевою Р-50УЗК.
Крім того, у вказаному акті зазначається, що згідно договору оренди землі від 05.09.2008 року, зареєстрованого 06.10.2008 року за №216101/040842200016 Кремінська районна державна адміністрація Луганської області надала в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 101,4398 га на підставі розпорядження голови Кремінської РДА від 05.09.2008 року, яка знаходиться на території Кремінської міської ради за межами населеного пункту строком на 49 років. Земельна ділянка передана в оренду для обслуговування будівель та споруд. Цільове призначення земельної ділянки – землі сільськогосподарського призначення.
До матеріалів справи прокурором надано копію першої сторінки відповідного договору оренди землі від 05.09.2008 року та копію плану земельної ділянки кадастровий номер 4421610100:10:001:0004.
Про інші земельні ділянки, які використовує ДСП «Норка», у акті не зазначено та відповідних доказів на підтвердження цих обставин прокурором суду не надано.
Указане дає підстави вважати, що відповідна перевірка щодо дотримання відповідачем законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів проводилась саме на цій земельній ділянці площею 101,4398 га.
Проте, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що використовує для здійснення господарської діяльності дві земельні ділянки з кадастровими номерами 4421610100:10:001:0003 та 4421610100:10:001:0004, що розташовані поруч.
Вказане підтверджується наданою прокурором копією витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.07.2020 (а.с.88), відповідно до якої ДСП «Норка» використовує земельну ділянку кадастровий номер 44216110100:10:001:0003 загальною площею 86,3784 га.
Отже, прокурором та позивачем не доведено суду належними доказами, що перевірка щодо дотримання відповідачем законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, відбір проб ґрунтів та складання відповідного акту відбувалися саме на земельній ділянці кадастровий номер 44216110100:10:001:0003 загальною площею 86,3784 га.
Крім того, з огляду на вказані значні площі земельних ділянок (101,4398 га та 86,3784 га), сумнівною є можливість визначення інспекцією площі забруднення земельної ділянки, яка розділена позивачем на 6 земельних ділянок загальною площею забруднення 19829,5 кв.м за допомогою 5 метрової рулетки без матеріалів спеціальних вишукувань.
Також інспекцією на схемі місця відбору проб ґрунтів указано, що земельні ділянки (№1–№5) містять асфальтне покриття, проте у розрахунку шкоди не обґрунтовано та не зазначено можливість їх забруднення, загальна площа та чи врахована їх площа у наданому розрахунку.
Прокурором на підтвердження розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який застосований інспекцією при здійсненні розрахунку, надано копією витягу від 23.07.2020 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 44216110100:10:001:0003 загальною площею 86,3784 га, у той час як у матеріалах перевірки взагалі відсутня інформації або згадування про таку земельну ділянку та надано першу сторінку договору оренди землі від 05.09.2008 року на земельну ділянку загальною площею 101,4398 га та копію плану земельної ділянки кадастровий номер 4421610100:10:001:0004.
Так, у розрахунку шкоди забруднення земельної ділянки площею 1665 м.кв. інспекцією в таблиці в графі «Позначення показника Сзр(сульфати)» указано значення 53,81, проте у розрахунку коефіцієнту забруднення землі Кз зазначено 53,18.
При цьому у результатах вимірювань зазначені відомості про МВВ (шифр та похибка вимірювання). За показником сульфати, у перерахунку на сульфати (водна витяжка) визначена похибка ±24% при фоновій нормі 49,29 мг/кг. Таким чином, похибка у перерахунку на одиницю виміру мг/кг за цим показником складає 11,83 мг/кг. Отже, значення показника сульфати – 53,81 мг/кг, перебуває у межах похибки, встановленого для цього показника (49,29+11,83=61,12).
Таким чином, доводи відповідача в цій частині є обґрунтованими, а з огляду на вказані обставини здійснення розрахунку за цим показником неправомірно збільшено загальний розмір розрахованої шкоди.
Вказане свідчить про необґрунтованість розрахунку та недоведеність прокурором розміру шкоди внаслідок забруднення земельних ділянок.
У апеляційній скарзі апелянт визнає факт помилки при зазначені показника «Сульфати» у розрахунку і вказує, що це є технічною опискою і не тягне за собою невірність самого розрахунку. Проте, таке твердження колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем у відзиві на позов наведено розрахунок похибки і за математичною складовою підтверджується збільшення розміру шкоди.
За відсутності хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини, цивільна відповідальність не настає.
Як встановлено судом першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, при вирішенні спору у даній справі, прокурором та позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміру шкоди внаслідок забруднення земельних ділянок, з огляду на що відсутні всі елементи складу цивільного правопорушення, що виключає застосування цивільної відповідальності, а отже має місце необґрунтованість позовних вимог та відмова у їх задоволенні.
Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. 
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, а рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Луганської області від 10.12.2021 року у справі №913/698/21 без змін.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луганської обласної прокуратури залишити без задоволення
Рішення Господарського суду Луганської області від 10.12.2021 року у справі №913/698/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2022 року. 

Головуючий суддя                                                                    В.С. Хачатрян

Суддя                                                                                           Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                           В.В. Россолов