КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                   Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3472/2022
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
          м. Київ                                                                               Справа № 346/2327/20
 
  20 квітня  2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                      - Борисової О.В.    
                                - Левенця Б.Б.
 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова Група «ТАС» Ніколаєва Вадима Володимировича на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді П`ятничук І.В., у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1  до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування,-
 
в с т а н о в и в:
 
У червні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування.
В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 16 липня 2019 року її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав з ПрАТ СГ «ТАС» договір добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон № НОМЕР_1 за  програмою «Light», строком дії з 01 серпня 2019 року по 30 липня 2020 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_2 перетнув державний кордон  України і в`їхав на територію Республіки Польща.  ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 батько ОСОБА_2 помер.
Відповідно до протоколу судового-медичного огляду та розтину трупа   встановлено, що  смерть батька наступила в результаті гострої серцево-судинної недостатності, яка розвилась внаслідок інфаркту міокарда. На момент смерті батько не перебував в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.
Одразу після смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 , її чоловік ОСОБА_3  звернувся в цілодобовий сервісний центр Асистансу Страховика та відправив відповідачу всі необхідні документи, однак жодних дій  по вказаному зверненню відповідачем не було вчинено.
Для репатріації тіла батька вона оплатила рахунок польського підприємства, яке здійснює надання таких послуг, в сумі 7000 польських злотих, що становить 47575,70 грн. 
Після повернення на територію України, вона 13 січня 2020 року направила відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування, однак відповідач відмовився сплачувати страхове відшкодування.
Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язань, порушення таким діями вимог чинного законодавства її прав та умов договору страхування, позивачка просила суд стягнути з ПрАТ СГ ТАС на її користь невиплачену суму страхового відшкодування за репатріарцію тіла її померлого батька ОСОБА_2 у розмірі 47572,70 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 невиплачену суму страхового відшкодування за договором добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон № НОМЕР_1 від 16 липня 2019 року за репатріацію тіла померлого ОСОБА_2 у розмірі 47572 ( сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят дві ) грн. 70 коп.
В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Ніколаєв Вадим Володимировичподав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі.
В обґрунтування  вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням судом  обставин, що мають значення для справи, неправильним застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно, всупереч умовам п.п. 2.6.1., 1.6.1.4, 1.6.1.5, 1.6.1.6, 1.7.3.2, 1.7.3.3.  договору страхування до Полісу та частини 5 статті 26 Закону України «Про страхування, частини 1 статті 627, статті 629, частини 1 статті 526, частини 3 статті 538 ЦК України, не взяв до уваги доводи та докази, подані відповідачем, зокрема, записи телефонних розмов представника померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ПрАТ«Страхова група «ТАС», з яких слідує, що представники померлого ОСОБА_2 відмовились від послуг Асистансу Страховика (ПрАТ «Страхова група «ТАС») стосовно організації та перевезення тіла, про що було повідомлено в Асистанс Страховика, і на свій розсуд організували перевезення без погодження з Асистансом Страховика та відмовились від послуг ПрАТ «Страхова група «ТАС» щодо репатріації ОСОБА_2 , що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, про що було повідомлено представника ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_5 просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року є законним та обґрунтованим, висновки суду такими, що відповідають фактичним обставинам справи, судомпри ухваленні  рішення  було дотримано норми матеріального та процесуального  права.
Зазначає, що доводи апеляційної скарги відповідача не відповідають дійсності. Наголосив на тому, що Асистанс ПрАТ «Страхова група «ТАС» жодним чином не допомагав у вирішенні питання репатріації тіла покійного ОСОБА_2 .
Вважає, що відповідач безпідставно до цього часу не виконує положень закону та умов договору страхування.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду  у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком ОСОБА_1 (позивачки у справі) є ОСОБА_2 (а.с. 57).
16 липня 2019 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон №  НОМЕР_1 , за  програмою «Light», строком дії з 01 серпня 2019 року по 30 липня 2020 року, ліміт відповідальності медичних витрат 30000 євро (а.с. 11-18).
Відповідно до пункту 2.1. договору Розділу 2 «Умови за видом страхування «добровільне страхування медичних витрат під час подорожі» його предметом є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з: життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, що виникають з оплатою вартості медичних послуг та інших послуг, наданих застрахованій особі (страхувальнику) внаслідок розладу здоров`я під час подорожі.
Програмою страхування «Light» передбачено, що в разі настання страхового випадку страховик оплачує витрати на репатріацію тіла застрахованої особи до України або країни постійного проживання ( за рішенням страховика щодо пункту призначення в країні), що включає: вартість труни, бальзамації, підготовки документів, оббивки гробу згідно міжнародним вимогам транспортування, доставку останків застрахованої особи до міжнародного аеропорту передбаченої країни поховання - підпункт 2.3.6. Розділу 2 «Умови за видом страхування «добровільне страхування медичних витрат під час подорожі».
Згідно підпункту 2.6.1. пункту 2.6. договору в разі настання події, що має ознаки страхової, страхувальник (застрахована особа), або особа, що представляє її інтереси, перед тим, як звернутися по допомогу до відповідного медичного закладу чи лікаря зобов`язана негайно, в будь-який час доби, але не пізніше 24 годин з моменту настання події звернутися в цілодобовий сервісний центр Асистансу Страховика ( юридична або фізична особа, яка представляє інтереси страховика за кордоном) за телефоном, вказаним у договорі.
При зверненні до Асистансу Страховика необхідно повідомити наступну інформацію: прізвище, ім`я застраховованої особи, номер договору, розмір страхової суми та програму страхування, місцезнаходження застраховованої особи і номер контактного телефону, детальний опис випадку і характер необхідного допомоги, строк дії договору (підпункт 2.6.2.1-2.6.2.4).
Як передбачено підпунктами 1.7.3.1, 1.7.3.2, 1.7.3.3. страхувальник/застрахована особа зобов`язаний повідомити страховика або Асистанс про настання страхового випадку у строки прямо визначенні цим договором; погоджувати зі страховиком або Асистансом всі дії, пов`язані з страховим випадком; виконувати розпорядження та/чи рекомендації страховика або Асистансу щодо дій в разі страхового випадку.
Страховик розраховує страхову виплату у розмірі прямих витрат, передбачених цим договором у межах страхової суми та з врахування лімітів, та здійснює страхову виплату, зокрема застрахованій особі/страхувальнику, що самостійно оплатила надані послуги, або спадкоємцю страхувальника/застрахованій особі у випадку смерті - підпункт 2.4.1.3. договору.
Для здійснення страховиком страхової виплати страхувальник/застрахована особа повинен надати страховику протягом 15 календарних днів з моменту в`їзду на територію України або країни постійного проживання такі документи: заяву про страхову подію, примірник договору (частина 1), документи, що посвідчують особу одержувачу страхової виплати - підпункти 2.4.3.1.-2.4.3.3. договору.
У разі смерті застраховованої особи, третя особа, яка оплатила витрати на репатріацію або поховання/кремацію тіла застраховованої особи повинна надати страховику додатково наступні документи: свідоцтво про смерть застраховованої особи, документи щодо оплати послуг перевезення тіла застраховованої особи або її поховання за кордоном, інші необхідні документи за письмовою вимогою страховика, пов`язані із страховим випадком, які мають суттєве значення для його підтвердження - підпункти 2.4.3.12.-2.4.3.14. договору.
Страховик має право перевіряти надану страхувальником/застрахованою особою інформацію щодо предмету договору та страхового випадку; відмовити у здійсненні страхової виплати/виплати страхового відшкодування у випадках, передбачених цим договором та законом - підпункти 1.7.4.1., 1.7.4.2. договору.
Підставою для відмови страховика у страховій виплаті/виплаті страхового відшкодування є, зокрема: несвоєчасне повідомлення страхувальником/застрахованою особою про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; невиконання страхувальником/застрахованою особою своїх обов`язків за договором; невиконання або порушення вказівок Асистансу Страховика/страховика -пудпункти 1.6.1.4, 1.6.1.5, 1.6.1.6. договору.
Як встановлено судом першої інстанції на підставі наданих суду та досліджених доказів, 13 жовтня 2019 року ОСОБА_2 перетнув державний кордон  України та в`їхав на територію Республіки Польща, на яку поширюється дія міжнародного договору страхування (а.с. 19-20 закордоний паспорт).
В період дії страхового захисту за договором страхування № TL6-570943, перебуваючи на території Республіки Польща, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 29 жовтня 2019 року Відділом запису актів цивільного стану в  Ізабелін Республіки Польща, застрахована особа громадянин України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (а.с. 26, 27 (переклад).
З протоколу судового-медичного огляду та розтину трупа Відділу судової медицини ВСМ-1753/19 Варшавського медичного університету від 28 жовтня 2019 року вбачається, що смерть ОСОБА_2 наступила в результаті гострої серцево-судинної недостатності, яка розвинулась внаслідок інфаркту міокарда (а.с. 28-30, переклад а.с. 32-35).
Із наданих учасниками справи та досліджених судом першої інстанції доказів вбачається, що в день смерті ОСОБА_2 чоловік позивачки ОСОБА_3 повідомив Асистансу Страховика про настання смерті застрахованої особи та відправив відповідачу всі необхідні документи, що підтверджується аудіо записом розмови та скріншотами телефонної розмови (а.с. 21-25, 68).
Жодних дій відповідачем з приводу надання послуг з репатріації тіла покійного ОСОБА_2 вчинено не було, у зв`язку з чим позивачем було прийнято рішення про репатраіцію тіла за власні кошти, що підтверджується аудіо записом розмови та скріншотами телефонної розмови (а.с. 21-25, 68).
Для репатріації тіла позивачем укладений договір з похоронним будинком Чижак/Апокаліпса Міжнародний транспорт померлих, відповідно до якого позивачем було сплачено грошові кошти в розмірі 7000,00 польських злотих, що підтверджується рахунком-фактурою № FV1635/2019 від 29 жовтня 2019 року, що за курсом НБУ становить 47572,70 грн.(а.с. 37, 38).
Після поховання ОСОБА_2 позивачка (спадкоємець померлого) звернулась до відповідача із заявою про настання страхової події і виплату страхового відшкодування (а.с. 43-44).
Листом від 22 січня 2020 року № Г1402/291 за підписом заступника начальника управління врегулювання страхових випадків з медичного та особистого страхування ПрАТ СГ «ТАС» позивачці було повідомлено про відмову у виплаті страховного відшкодування на підставі пп. 2.6.1, 1.6.1.4., 1.6.1.5., 1.6.1.6., 1.7.3.1., 1.7.3.2., 1.7.3.3. Умов страхування до Полісу та ч. 5 ст. 26 Закону України «Про страхування», обґрунтовуючи відмову тим, що у АТ СГ «ТАС» відсутні копії сторінок закордонного паспорту страхувальника з 19 жовтня 2018 року по 20 жовтня 2019 року, а тому страховик не має можливості підтвердити валідність полісу, а також на відмову заявника від послуг асистансу стосовно організації та перевезення тіла ОСОБА_2 (а.с. 42).
Ухвалюючи рішення в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відмова страхової компанії у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування є безпідставною, не ґрунтується на положеннях закону та умовах договору страхування. Вимоги позивача про стягнення з відповідача невиплаченого страхового відшкодування за репатріацію тіла померлого ОСОБА_2 відповідно до договору добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон №  НОМЕР_1 , програма Light від 16 липня 2019 року у розмірі 47572,70 грн. є страховим випадком і пов`язані з ним витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача.
Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до п. 1.6.3.4. договору добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон №   НОМЕР_1 від 16 липня 2019 року судові та претензійні витрати страховиком не відшкодовуються.
В частині відмови у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині судового рішення зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 12  та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
       Статтею 988 ЦК України та статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Встановлені фактичні обставини справи на підставі наданих сторонами та досліджених судом першої інстанції доказів свідчать про те, що між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» виникли правовідносини договору страхування, згідно якого одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі), грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Згідно з аудіо запису розмови (скріншотами телефонної розмови) вбачається, що дочка померлого (позивач у справі) в день смерті її батька ОСОБА_2 через свого чоловіка ОСОБА_3 повідомила асистуючу компанію страховика про настання смерті її батька, з детальним описом випадку та відповідями, що цікавили асистуючу компанію страховика для вирішенні питання про виплату страхового відшкодування, яке неодмінно виникне в майбутньому.
Асистансу страховика повідомлено інформацію щодо мети приїзду батька до Республіки Польща, точну адресу місцезнаходження, опис випадку (обставин смерті ОСОБА_2 ), виклику швидкої допомоги, приїзду поліції та прокурора на місце події, з направленням тіла на розтин, знаходження паспорта померлого в прокуратурі, з пересиланням наявних фото документів: полісу, внутрішнього паспорту ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с. 21-25, 68).
Однак, асистуюча компанія та страховик, яким було відомо про настання страхового випадку в день смерті страхувальника, 20 жовтня 2019 року, не вжили будь-яких заходів для допомоги доньці померлого страхувальника в організації репатріації його тіла в Україну.
У зв`язку з цим позивач вимушена була з метою організації репатріації тіла свого батька страхувальника ОСОБА_2 особисто звернутись до похоронного будинку Чижак/Апокаліпса Міжнародний транспорт померлих.
За указані послуги репатріації до України тіла свого померлого батька ОСОБА_2 позивачка сплатила похоронній організації (похоронний будинок Чижак/Апокаліпса Міжнародний транспорт померлих) 7000,00 польських злотих, що становить 47572,70 грн. і звернулась до відповідача за виплатою страхового відшкодування у вигляді понесених витрат на репатріацію тіла у вищезазначеній сумі, долучивши до заяви документи, зокрема: свідоцтво про смерть, рахунок-фактуру № FV1635/2019 від 29жовтня 2019 рокупро оплату послуг в сумі 7000,00 польських злотих. В подальшому письмово повідомила страховика, з документальним підтвердженням, щодо отримання документів, що посвідчують право на спадщину одержувача страхової виплати, а також долучила до заяви від 28 травня 2020 року копію закордонного паспорту померлого (а.с. 58, 59).
Тобто, указані документи відповідно до підпунктів 2.4.3.12.-2.4.3.14. договору складають повний необхідний перелік документів для виплати страхового відшкодування в частині репатріації тіла страхувальника з Польщі в Україну, а вимоги відповідача (страховика), що покладені в основу підстав для відмови заявникові (позивачці у справі) у виплаті страхового відшкодування, щодо ненадання необхідних документів, а також відмови заявника від послуг асистансу страховика стосовно організації та перевезення тіла, є надуманими і спрямованими на ухилення від виконання своїх договірних зобов`язань.
Таке рішення ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відмову ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування прийнято страховою компанією не у відповідності до умов договору, не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 26 Закону України «Про страхування» підстав  для відмови, чим порушено вимоги законодавства у сфері страхування, а саме: недотримання обов`язків страховика, визначених статтею 20 Закону України «Про страхування».
Враховуючи, що страхова компанія належним чином не виконала своїх зобов`язань за договором, судпершої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС`на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 47572 ( сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят дві ) грн. 70 коп., яке відповідало за курсом валют 7000,00 польських злотих та які були сплачені позивачкою.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що представники померлого ОСОБА_2 відмовились від послуг Асистансу Страховика (ПрАТ «Страхова група «ТАС») стосовно організації та перевезення тіла, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, були предметом перевірки судом першої інстанції, їм надана належна оцінка, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачем ПрАТ «Страхова група «ТАС», як страховиком, не виконано належним чином зобов`язання за договором, не проведено виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку, який мав місце 20 жовтня 2019 року із застрахованою особою, а також неправомірно відмовлено позивачці у виплаті страхового відшкодування, що дає підстави суду для стягнення з відповідача  на користь позивача (спадкоємця застрахованої особи) страхового відшкодування у вигляді понесених та документально підтверджених витрат на репатріацію тіла застрахованої особи.
Отже, доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Вирішуючи спір в частині вимог ОСОБА_1  до Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 89, 263-264 ЦПК України  повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив надані сторонами докази, надав їм вірну правову оцінку та  дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині вимог.
Висновки суду в оскаржуваній частині судового рішення відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
В частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.доводів та вимог апеляційна скарга відповідача не містить, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини рішення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року в оскаржуваній частині ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині вирішених вимог, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС».
Оскільки  судове рішення в оскаржуваній  частині залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС»залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року в частині задоволених вимог ОСОБА_1  до Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім  випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

            Головуючий:                                          Судді