Справа № 459/1173/22                                Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д. 
Провадження № 33/811/772/22                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Щербюка Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року, 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 , 30 травня 2022 року о 12.00 год. по вул. Будівельна,7 у м. Червонограді, Львівської області керував автомобілем марки БАЗ Т713.11 з номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та постановити нову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Наголошує, що судом грубо порушено право на захист, оскільки в матеріалах справи, відсутні дані щодо повідомлення його про час та місце розгляду справи.
Вважає, постанову місцевого суду незаконною, висновок працівників поліції, щодо його перебування в стані алкогольного сп`яніння спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що він чітко розумів, що відбувається, відповідав на запитання та виконував вимоги працівників поліції. Порушення координації рухів та порушення мови в нього не було, доказів того, що в нього були ознаки алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.
Обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в рішенні суду не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи та відеозаписами.
Свідки під час складання протоколу не залучалися, дії працівників поліції були спрямовані на те, щоб він не зміг пройти огляд на приладі «Драгер».
Працівник поліції, підніс прилад «Драгер» до ротової порожнини (1-2 секунди) відразу його забирав та стверджував, що він не дихає, працівниками поліції не дотримано процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Повідомляє, що свої пояснення та розписку він написав під диктовку працівників поліції, в подальшому про це зазначав в листі до Червоноградського міського суду від 2 червня 2022 року.
Відеозапис долучений до матеріалів справи не є безперервний, що суперечить ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 170812 від 30 травня 2022 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «БАЗ-Т713.11» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), з якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- відомостями направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4) відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в медичному закладі.
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, згідно якого ОСОБА_2 імітував видих повітря для проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», від поїздки в лікарню відмовився, водія повідомлено працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
- розпискою (а.с.5), відповідно до якої ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом до витверезіння;
- рапортом (а.с. 6), згідно із яким у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку.
Аргументи сторони захисту, що судом порушено право на захист, не заслуговують на увагу апеляційного суду.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, 2 червня 2022 року подав, через канцелярію суду, заяву в якій виклав свої письмові пояснення, щодо протоколу.
Твердження ОСОБА_1 , що висновок працівників поліції, щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння спростовується матеріалами справи, доказів що в нього були ознаки алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, не заслуговують на увагу апеляційного суду.
Як вбачається з рапорту (а.с. 6), працівники поліції ОСОБА_1 зупинили за порушення ПДР України, в ході опитування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. З відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 імітував видих, під час проходження тесту на приладі «Драгер», прилад не продував відповідно до інструкцій працівників поліції, від проходження огляду в медичному закладі відмовився.
Об`єктивна сторона правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Покликання апелянта на те, що працівниками поліції не було залучено свідків, та їх дії були спрямовані на те, щоб він не зміг пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу апеляційного суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції здійснювалася відеофіксація події, відеозапис долучено до матеріалів справи, з відеозапису вбачається, що водієві ОСОБА_1 було роз`яснено, як правильно пройти огляд на приладі «Драгер», надано декілька спроб для проходження такого огляду, проте він постійно імітував видих повітря в прилад «Драгер» та намагався ухилитися від проведення такого огляду.
Що стосується зауважень апелянта, що до нього було застосовано заходи примусу, то такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. 
Як вбачається з матеріалів відеозапису, долученого до справи, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Твердження сторони захисту в частині визнання відеозапису недопустимим доказом, оскільки він не є безперервним, то такі є безпідставними з огляду на те, що вказаний відеозапис є чітким, містить всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини. А тому в апеляційного суду відсутні підстави вважати даний відеозапис недопустимим доказом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень Червоноградським міським судом Львівської області ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:
постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                        Партика І.В.