Ухвала    
21 липня 2022 року
м. Київ
справа № 523/11819/15-ц
провадження № 61-6672ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси    від 03 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду                          від 21 квітня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський», про демонтування камери відеоспостереження, знищення інформації та стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду            від 21 квітня 2022 року,у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та 
ОСОБА_2 відмовлено.
14 липня 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтоване тим, що апеляційний суд розглянув справу без участі заявниці та її представника, а у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану у неї не було можливості ознайомитись із постановою апеляційного суду.
За правилами частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню зі скаргою.
Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року складений 
17 травня 2022 року, оприлюднений в реєстрі 20 травня 2022 року.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заявниця не зазначає коли вона отримала постанову суду апеляційної інстанції чи ознайомилась із повним текстом оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості перевірити наявність підстав для поновлення пропущеного строку з урахуванням положень частини другої статті 390 ЦПК України. 
Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасного направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового чи електронного зв`язку копії оскаржуваного рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявницею до суду касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Отже, доводи, наведені заявницею, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.
Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Оскільки заявницею не зазначено коли вона (її представник) ознайомилась чи отримала копію оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати до суду касаційної інстанції інформацію про дату отримання копії постанови Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року, з відповідними доказами. 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Згідно з вимогами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України 
у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, визначені статтею 389 цього Кодексу.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
Верховний Суд зауважує, що якщо касаційна скарга подається на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, то вона, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, повинна містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній. 
Однак, заявниця не зазначає щодо застосування якої норми права відсутній висновок Верховного Суду. Більш того, касаційна скарга містить посилання на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22 вересня 
2021 року у справі № 334/1644/16-ц, щодо застосування положень статті 32 Конституції України, статей 307, 308 ЦК України, яким заявниця обґрунтовує свою касаційну скаргу в частині неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права.
За таких обставин заявниці необхідно усунути недоліки касаційної скарги, зазначити з яких підстав, визначених у частині другій статті 389 ЦПК України, оскаржуються судові рішення судів попередніх інстанцій, та у випадку оскарження з підстав, визначених у пункті 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначити норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, у зв`язку із чим надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги з копіями відповідно до кількості учасників справи.
У разі неусунення у встановлений строк цих недоліків касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 08 серпня 2022 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    Є. В. Синельников