Справа № 991/2647/22
Провадження 1-кс/991/2666/22

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у межах кримінального провадження № 52021000000000006 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на майно вилучене 21.07.2022 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .
Клопотання мотивує тим, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000006 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у порушення вимог Законів України «Про публічні закупівлі» та «Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки» між ДП «НАЕК «Енергоатом» та ТОВ «БК КБР» укладено договір № 30-46-08-20-00167 від 09.12.2020 про Постачання, монтаж та пусконалагоджувальні роботи системи фізичного захисту, системи зв`язку, автоматизованої системи контролю та керування по проекту «Будівництво Централізованого сховища відпрацьованого ядерного (ЦСВЯП) реакторів ВВЕР АЕС України» на загальну суму 421 801 241, 93 грн. 
Під час виконання цього договору посадові особи ТОВ «БК КБР» за попередньою змовою із службовими особами ВП «Атомпроектінжинірінг» ДП «НАЕК «Енергоатом» організували корупційну схему привласнення бюджетних коштів, яка полягає у штучному завищенні цін на окремі товарно-матеріальні цінності, придбані у субпідрядних організацій. 
Так, посадові особи ТОВ «БК КБР» домовлялись із іншими особами - представниками суб`єктів господарської діяльності щодо формального оформлення комерційних пропозицій про постачання на Товариство матеріалів та обладнання за завищеними цінами, погодженими з підрядником. У подальшому ТОВ «БК КБР» документально оформлювало закупівлю матеріалів по договору № 30-46-08-20-00167 від 09.12.2020 за завищеними цінами та надавало замовнику листи-комерційні пропозиції від інших суб`єктів господарської діяльності, у яких вартість таких матеріалів та обладнання була ще більшою, що створювало формальні підстави для включення зазначених товарно-матеріальних цінностей до актів виконаних робіт та оплати бюджетними коштами замовником робіт на рахунок підрядника. Різниця коштів, яка утворилась після перепродажу ТОВ «БК КБР» на адресу підрядника матеріалів та обладнання, шляхом укладання фіктивних господарських операцій, виводилась в тіньовий готівковий обіг та розподілялась між посадовими особами підрядника та замовника.
Прокурор у клопотанні також зазначає, що до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , генеральний директор ВП «Атомпроектінжиніринг» ДП «НАЕК «Енергоатом», який затвердив протокол експертної комісії щодо відомостей, які становлять таємницю під час виконання монтажних та пуско-налагоджувальних робіт системи фізичного захисту, системи зв`язку, системи контролю та керування ЦСВЯП; скеровував запити про надання комерційних пропозицій компаніям, які раніше не виконували аналогічних робіт; затвердив маркетингову довідку за результатами отриманої на загадані запити інформації; підписував запити щодо необхідності підписання договору та здійснення авансування; підписав договір № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020 зі сторони ДП «НАЕК «Енергоатом»; надав розпорядження щодо підготовки матеріалів для проведення авансового платежу в розмірі 210 900 620 грн у межах цього договору.
21.07.2022, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.07.2022 у справі № 991/2540/22, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone SE № MHG43LL/A, imei НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон ZTE Blade A5 НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , imei2 НОМЕР_5 ; мобільний телефон iPhone SE, номер моделі НОМЕР_6 , imei НОМЕР_7 , imei2 НОМЕР_8 ; флеш - накопичувач SanDisc 32 Gb з маркувальними позначеннями BM 1909258252; флеш – накопичувач Transcend 32 GB з маркувальними позначеннями JF V60.
Попереднім оглядом носіїв інформації виявлені відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. У зв`язку з чим 22.07.2022 детектив виніс постанову про визнання їх речовими доказами. 
Водночас, під час обшуку встановлено, що окрема інформація, зокрема листування ОСОБА_8 з генеральним директором ТОВ «БК «КБР» була видалена на відміну від листування з численними іншими контактами, що на думку органу досудового розслідування свідчить про те, що ОСОБА_8 вживав заходів з метою недопущення доступу до її змісту інших осіб. 
Отже, наявні правові підстави для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Водночас, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, потреби досудового розслідування передбачають необхідність ґрунтовного аналізу листування, яке здійснювалося ОСОБА_8 за період 2020-2022 роки у сукупності з іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, що потребує додаткового часу, а також вжиття заходів, зокрема, призначення експертного дослідження, з метою вирішення питання щодо встановлення видалених файлів з електронних носіїв інформації ОСОБА_4 .
Так, 22.07.2022 детектив виніс постанову про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні, для проведення якої, відповідно до вимог п. 13.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/3, надається комп`ютерна техніка.
Матеріали провадження, на думку прокурора, свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, шляхом накладення на нього арешту, з метою недопущення перетворення та знищення інформації, яка міститься на носіях інформації.
У судовому засіданні детектив ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.
Представники власника майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з думкою яких погодився власник майна ОСОБА_4 , заперечували проти задоволення клопотання, вважають його необґрунтованим. Зазначили, що виявлені під час обшуку відомості на носіях інформації, що належать ОСОБА_4 , не можуть бути доказом у цьому кримінальному провадженні, оскільки не стосуються предмету досудового розслідування. Під час обшуку ОСОБА_4 надав доступ до всіх носіїв інформації, а тому їх вилучення здійснене у порушення вимог ч. 2 ст. 168 КПК України. Постанова про визнання речових доказів не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить обґрунтування щодо відношення вилученого майна до кримінального провадження та як чином вони можуть бути використані як докази. 
Заслухавши пояснення детектива, власника майна та його представників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, зокрема, якщо вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 1 цієї статті визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. 
Поряд з цим, накладаючи арешт на майно особи, яка не має статусу підозрюваного у конкретному кримінальному провадженні, слідчий суддя, враховуючи положення ст. 132 КПК України, має переконатися у тому, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а майно про арешт якого ставиться питання відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, безвідносно до того, чи має особа, на майно якої накладається арешт, безпосереднє відношення до вчинення злочину. 
У ході розгляду клопотання встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000006 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно із Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань службові особи ДП «НАЕК «Енергоатом» зловживаючи своїм службовим становищем, у порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки», без використання системи закупівель Prozorro та без оприлюднення оголошення про проведення закупівлі уклали договір з ТОВ «БК КБР» від 09.12.2020 № 30-146-8-20-00167 про Постачання, монтаж та пусконалагоджувальні роботи системи фізичного захисту, системи зв`язку, автоматизованої системи контролю та керування по проекту «Будівництво Централізованого сховища відпрацьованого ядерного палива (ЦСВЯП) реакторів ВВЕР АЕС України» на загальну суму 421 801 241,93 грн, працівники якого не мають відповідного досвіду та кваліфікованого персоналу з проходженням необхідної перевірки знань та отримання на підставі цих даних необхідних допусків і дозволів на проведення робіт в зоні відчуження. У подальшому 10.12.2020, у межах виконання угоди з ТОВ «БК КБР», укладеної з порушенням вимог законодавства, службові особи здійснили перерахування авансового платежу в розмірі 210 900 620,97 грн, чим здійснили розтрату коштів в особливо великому розмірі. 
На обґрунтування вчинення кримінального правопорушення прокурор до клопотання додала копії матеріалів досудового розслідування, які дослідженні у судовому засіданні, а саме копії: доповідної записки про виявлення ознак кримінального правопорушення від 04.01.2021; протоколів огляду відомостей в системі електронної системи публічних закупівель Prozorro від 18.01.2021, 18.05.2022; маркетингової довідки, згідно якої ТОВ «БК «КБР» має досвід виконання робіт за темою: «Постачання, монтаж та пусконалагоджувальні роботи системи фізичного захисту, системи зв`язку, автоматизованої системи контролю та керування по проекту «Будівництво централізованого сховища відпрацьованого ядерного палива реакторів ВВЕР АЕС України», а також має спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею; звіту з оцінки постачальника ДП «НАЕК «Енергоатом» - ТОВ «БК КБР» від 05.01.2021; протоколів засідання експертної комісії з питань таємниць ДП «НАЕК «Енергоатом» № 45 від 07.12.2020, № 46 від 08.12.2020; договору № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020 укладеного між ДП «НАЕК «Енергоатом» та ТОВ «БК КБР»; довідки про стан розрахунків з ТОВ «БК «КБР» від 22.01.2021; протоколу огляду від 15.07.2022 інформації про рух коштів по банківських рахунках ТОВ «БК «КБР», зокрема, щодо перерахування коштів з ВП «Атомпроектінжиніринг»; витягу із акту планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» за період з 01.07.2018 по 30.06.2021, складеного Державною аудиторською службою України за № 05-21/3 від 13.10.2021, згідно якого, серед іншого проведеною ревізією встановлено, що договір № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020, зміни та доповнення до нього, акти приймання-передачі будівельних робіт та обладнання не містять жодного грифу секретності, визначеного Законом України «Про державну таємницю». Договір, у порушення вимог ч. 3 ст. 40 Закону України «Про публічні закупівлі», укладено без проведення процедур закупівель, а внесення змін та доповнень до договору в частині збільшення загальної вартості є порушенням ч. 5 ст. 41 цього Закону. Завищення вартості виконаних робіт призвело до втрат фінансових ресурсів ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Атомпроектінжиніринг», та інші матеріали.
Дослідження цих матеріалів, враховуючи викладену у клопотанні фабулу кримінального провадження, формує у слідчого судді внутрішнє переконання того, що могли мати місце обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання, тому слідчий суддя вважає доведеним, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У межах цього кримінального провадження слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу від 19.07.2022 у справі № 991/2540/22, якою надав дозвіл на обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , з метою відшукання, зокрема, таких речей і документів: носії електронної інформації (накопичувачі на жорстких магнітних дисках, комп`ютерна техніка, флеш-накопичувачі та інші засоби збереження електронної інформації, у тому числі мобільні телефони), які використовувалися чи могли використовуватися ОСОБА_4 та містять інформацію щодо укладення та виконання договору № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020. 
Згідно із протоколом обшуку від 21.07.2022, під час проведення цієї слідчої (розшукової) дії, виявлено: мобільний телефон iPhone SE № MHG43LL/A, imei НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон iPhone SE, номер моделі НОМЕР_6 , imei НОМЕР_7 , imei2 НОМЕР_8 . Під час огляду цих телефонів, розблокованих ОСОБА_4 , детективи виявили листування, яке здійснювалося за допомогою різних месенджерів із працівником ТОВ «БК «КБР» ОСОБА_9 , заступниками ВП «Атомпроектінжиніринг» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з питань, які стосуються укладення та виконання договору № 30-146-08-20-00167 по будівництву Централізованого сховища відпрацьованого ядерного палива (ЦСВЯП) від 09.12.2020, а також фотографії чорнових записів, у яких фігурують записи стосовно будівництва ЦСВЯП. У зв`язку з наявністю на телефонах інформації, що має доказове значення у кримінальному провадженні та неможливістю подолання системи логічного захисту телефону для його копіювання, так як ОСОБА_4 відмовився надавати пароль доступу, детективи прийняли рішення про їх вилучення. Також під час обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон ZTE Blade A5 НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , imei2 НОМЕР_5 , до вмісту якого не був обмежений системами логічного захисту, що дозволило детективу безпосередньо під час обшуку його оглянути та виявити відомості щодо здійснення листування через обліковий запис електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 з працівниками ВП «Атомпроектінжиніринг» з питань будівництва ЦСВЯП; флеш-накопичувачі SanDisc 32 Gb з маркувальними позначеннями BM 1909258252 та Transcend 32 GB з маркувальними позначеннями JF V60. Враховуючи виявлені відомості, а також з метою огляду мобільного телефону та флеш-накопичувачів за участі спеціаліста, детектив прийняв рішення про їх вилучення.
За результатами попереднього огляду носіїв інформації під час обшуку, детектив виніс постанову від 22.07.2022, якою визнав їх речовими доказами у кримінальному провадженні № 52021000000000006.
У подальшому детектив провів огляд вилучених мобільних телефонів, під час якого виявив наявність на них відомостей, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, щодо виконання договору № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020, що підтверджується протоколами огляду від 25-26.07.2022.
Дослідження змісту вказаних протоколів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000006, дають достатні підстави вважати, що відомості виявлені на вилучених у ОСОБА_4 під час обшуку мобільних телефонах відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, що вищезазначені файли та листування можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Доводи представників власника майна, що виявлена інформація не стосується обставин, які розслідуються у межах цього кримінального провадження є безпідставними та спростовують дослідженими у судовому засіданні матеріалами. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань предметом досудового розслідування є не лише підстави укладення договору № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020, як про це стверджують представники, але і обставини його подальшого виконання, у тому числі перерахування бюджетних коштів за цим договором. Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що до витягу вноситься лише короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, який у ході досудового розслідування може бути уточненим. 
Разом з цим, матеріальний об`єкт набуває статусу «речового доказу» не з моменту винесення постанови про визнання його речовим доказом, а після встановлення відповідності певного об`єкта критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Тому доводи представників власника майно про необґрунтованість постанови детектива про визнання вилученого майна речовими доказами спростовується встановленими у судовому засіданні обставинами. 
Слідчий суддя також вважає безпідставними доводи представників власника майна стосовно того, що мобільні телефони та флеш-накопичувачі вилучені з порушенням вимог ч. 2 ст. 168 КПК України, оскільки детектив не залучив для проведення обшуку спеціаліста, який міг би скопіювати наявну на них інформацію.
Порядок виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння визначено положеннями ст. 236 КПК України. Зокрема, частиною першої цієї статті детективу надано право запросити спеціалістів для участі в обшуку, а не покладено на нього імперативний обов`язок по залученню спеціаліста до проведення слідчої (розшукової) дії. 
У абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено дозвіл на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, у тому числі коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до них пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Так, з метою з`ясування обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження, а також виявлення інформації та програмного забезпечення, що містяться на комп`ютерних носіях, детектив 22.07.2022 виніс постанову про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 52021000000000006.
Разом з цим, слідчий суддя враховує, що під час огляду мобільних телефонів, за участю спеціаліста, не вдалося за можливе створити повну копію вмісту їх пам`яті, скопіювати відомості ряду додатків, які виявлені в пам`яті телефону під час його безпосереднього огляду з екрану, у тому числі електронні листи, історію обміну повідомленнями відповідних месенджерів, що підтверджується протоколами огляду від 22.07.2022.
Водночас власник майна та його представники не заперечували, що дійсно паролі до деяких мобільних телефонів не надані, що на них містяться видалені файли, які не пов`язані із обставинами кримінального провадження. 
Детектив у судовому засіданні пояснив, що оскільки попереднім оглядом мобільних телефонів виявлено відомостей, що мають значення для з`ясування обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою з`ясування відомостей щодо можливого видалення певної інформації, у тому числі і на флеш-накопичувачах, яка є необхідною для цілей досудового розслідування необхідно провести експертні дослідження.
Водночас пунктом 13.3 розділу 13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (далі – Інструкція) визначено, що для дослідження інформації, що міститься на комп`ютерних носіях, експерту надається сам комп`ютерний носій.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучення вказаних носіїв інформації органом досудового розслідування, з урахуванням надання слідчим суддею дозволу на їх відшукання, відповідає вимогам ч. 2 ст. 168 КПК України.
Обґрунтованими, на думку слідчого судді також є доводи, викладені у клопотанні, що повноцінне дослідження, копіювання та аналіз усього вмісту носіїв інформації, у тому числі шляхом аналізу змісту листування, яке здійснювалося ОСОБА_4 у період з 2020-2022 років, у сукупності з іншими доказами, необхідне для повного та всебічного проведення досудового розслідування, зокрема, для доведення та спростування факту привласнення бюджетних коштів під час виконання договору № 30-46-08-20-00167 від 09.12.2020, з`ясування кола осіб, які можуть мати відношення до цього.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що орган досудового розслідування довів необхідність арешту майна, вилученого під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.
Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.
Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у права ОСОБА_4 .
У той же час, не застосування обмежень на відчуження, розпорядження та користування цим майном може призвести до вжиття власником майна заходів до перетворення чи знищення відомостей, які міститься на електронних носіях інформації.
У судовому засіданні детектив повідомив, що у разі необхідності ОСОБА_4 буде надано можливість копіювання необхідних йому даних, які міститься у вилучених носіях інформації.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням.
Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Задовольнити клопотання.
Накласти арешт на майно, вилучене 21.07.2022 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 
мобільний телефон iPhone SE, номер моделі НОМЕР_9 , imei НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; 
мобільний телефон ZTE Blade A5 НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , imei2 НОМЕР_5 ;
мобільний телефон iPhone SE, номер моделі НОМЕР_6 , imei НОМЕР_7 , imei2 НОМЕР_8 ;
флеш - накопичувач SanDisc 32 Gb з маркувальними позначеннями BM 1909258252;
флеш – накопичувач Transcend 32 GB з маркувальними позначеннями JF V60, 
із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном. 
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. 
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1