П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/4658/21	
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

 	  Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.                                           Місце ухвалення: м. Одеса                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
                                 головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів             –   Бітова А.І.
                       –   Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року по справі за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська Компанія" до     Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,

В С Т А Н О В И Л А :
ТОВ "Східноукраїнська Компанія" звернулось до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просить визнати протиправними та скасувати:
рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА500130/2020/000109/2 від 15.09.2020 року;
-  рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА500020/2020/000161/2 від 30.11.2020 року;
- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500130/2020/00325 від 15.09.2020 року;
- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2020/00599 від 30.11.2020 року. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду  від 20 грудня 2021 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія”  до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА500130/2020/000109/2 від 15.09.2020 року та №UА500020/2020/000161/2 від 30.11.2020 року.
Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500130/2020/00325 від 15.09.2020 року та  №UА500020/2020/00599 від 30.11.2020 року Одеської митниці Держмитслужби.
Стягнуто з Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби  України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у загальному розмірі 8 068,37 грн.
29.12.2021 року від товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” на адресу суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/4658/21, а саме стягнення з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, на користь позивача судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 30 000,00 грн.
12.01.2022 року від Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі витрати є завищеними та не відповідають критеріям розумності та співмірності. 
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від  01 лютого 2022 року заяву  представника позивача задоволено частково.
Стягнуто з Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби  України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
У задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат в іншій частині – відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням, Одеська митниця (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  в задоволенні заяви про розподіл судових витрат - відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що розмір стягнених судом першої інстанції витрат на правову допомогу є завищеним та не відповідає критеріям співмірності.
Відповідно до п.1 та 3 ч.1 ст. 311 КАС України, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю або у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення частково, суд прийшов до висновку, що з урахуванням категорії даної справи, доказів понесення позивачем судових витрат, їх співмірність із складністю справи, обсягом наданих до суду та досліджених матеріалів, а також обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на підготовку процесуальних документів, подання позову, наявні підстави стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Надаючи оцінку доказам підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За вимогами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України    витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом частин другої - п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги №29-09/20, акт наданих послуг №1 до договору №29-09/20 від 29.09.2020 року.
З наданого акту прийому передачі наданої правничої допомоги, вбачається, що адвокатом було надано такі послуги: 
- підготовка та подання адміністративного позову до Одеського ОАС про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 15.09.2020 року №UA500130/2020/000109/2, від 30.11.2020 року №UA500020/2020/000161/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.09.2020 року №UA500130/2020/00325, від 30.11.2020 року №UA 500020/2020/00599 (кількість послуг 1) - 10000,00 грн.; 
- направлення запиту на переклад та нотаріальне посвідчення доказів у справі №420/4658/21 на виконання ухвали суду, отримання перекладених та нотаріально посвідчених документів, підготовка супровідного листа та направлення отриманих доказів до суду (витрачений час – 2 години, кількість послуг – 1) - 7000,00 грн.;
- підготовка та подання заяви про усунення недоліків, отримання платного витягу з ЄДРПОУ, доплата судового збору та надання відповідних доказів до суду у справі №420/4658/21 (кількість послуг – 1) - 1000,00 грн.;
- підготовка та подання відповіді на відзив у справі №420/4658/21 (кількість послуг – 1) - 4500,00 грн.;
- підготовка та подання заяви про прискорення розгляду справи №420/4658/21 (кількість послуг – 1) - 500,00 грн.;
- представництво та захист інтересів Замовника в Одеському окружному адміністративному суді у справі №420/4658/21 (11.10.2021 року) (4 години) - 4000,00 грн.;
- представництво та захист інтересів Замовника в Одеському окружному адміністративному суді у справі №420/4658/21 (20.12.2021 року) (3 години) – 3000,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вказана позиція узгоджується з позицією, викладено у постанові Верховного Суду по справі № 520/7431/19.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказана сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем в розмірі 30000,00 грн., не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, витрати на збирання доказів для подання заяв по суті справи, заяв та клопотань з процесуальних питань, здійснення запитів для отримання відповідних доказів стосовно справи фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову, а тому не є такими, що належать до стягнення.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що не належить окремо до стягнення з відповідача сума витрат на підготовку та подання адвокатом заяви про усунення недоліків, доплати судового збору та надання відповідних доказів у справі №420/4658/21, оскільки представник позивача, як фахівець в галузі права не виконав  належним чином вимог КАС України при оформленні та поданні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” до суду, а отже такі витрати не повинні покладатись на відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, справа №420/4658/21 була розглянуто судом в межах встановленого часу, відведеного процесуальним законодавством, а тому подання заяви про прискорення розгляду справи  (500 грн.) колегія суддів не приймає до уваги.
Крім того, позивачем не було надано до суду квитанцій та чеків, з яких би вбачалась сума понесених ним витрат на здійснення нотаріально посвідчених перекладів документів.  Судом також враховано можливість отримання позивачем безкоштовного витягу з ЄДРПОУ, з огляду на що отримання такого витягу за кошти позивачем жодними чином не обґрунтовано про що вірно зазначено судом першої інстанції.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням категорії даної справи, кількості застосованого законодавства, та доказів, на які позивач посилався, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, стягненню на користь позивача підлягає сума 5000 грн., яка й належить відшкодуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) залишити без задоволення.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 31 травня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                           О.В. Лук`янчук

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов
                                                                                                                    
                                                                                                                                І.Г. Ступакова