ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року          м.Дніпро         Справа №  904/8141/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач),                            
суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.
Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   
Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому  судовому засіданні  апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 року (суддя Золотарьова Я.С.) у справі №904/8141/21 
за позовом Акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро  
до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"
про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 392 823, 48 грн та збору за зберігання вантажу у розмірі 18 149, 52 грн.
          
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро  звернувся до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" із позовом про стягнення плати за користування вагонами та  збору за зберігання вантажу в розмірі 410 973,00 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 року у справі №904/8141/21 позов задоволено.
Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"  на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"  плату за користування вагонами у розмірі 392 823,48 грн, збір за зберігання вантажу у розмірі 18 149, 52 грн та судовий збір у розмірі 6 164, 60 грн..
 Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся  з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 року по справі №904/8141/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.   
В обґрунтування своєї  скарги апелянт посилається на те, що позивачем до позовної заяви не було додано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець (на станціях Марганець, Кривий Ріг-Західний, Нікополь) за період з 05.04.2021 р. по 10.04.2021 р. Відповідно, Позивачем не доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Інгулець у період дії наказів, з вини Відповідача, що стали причиною затримки вагонів на станціях підходу.
Крім того, апелянт посилається на те, що позивачем до позовної заяви не долучені докази щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів по станціям Кривий Ріг Західний, Новоблочна, Нікополь, Марганець, Дніпробуд-2. 
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для  скасування рішення суду в повному обсязі та відмови у задоволенні позовних вимог. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 у справі №904/8141/21.
Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 28.03.2022 року об 09:30 хв. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №207.       
Розгляд справи 28.03.2022 не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2022року розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 у справі №904/8141/21 призначено на 30.05.2022рік о 09:30годин.
Позивачем – Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»  надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представники сторін в судове засідання не з`явились,  заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до початку  судового засідання не надали, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої  Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
   Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
   Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини  від 08.11.2005  року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року  у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року  у справі "Красношапка проти України").
  Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених             ст.  42 ГПК  України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
30.05.2021 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню  з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) був укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020 (т.1 а.с.106).
Відповідно до пункту 1 договору згідно зі    Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця": стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії № 2.
Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом.
Згідно пункту 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.
У пункті 5 договору сторони погодили, що здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленням, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПРАТ "ІНГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форма ГУ-2.
Відповідно до пункту 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.
Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (пункт 7 договору).
Згідно пункту 10 договору середньодобова переробна спроможність по основним вантажним фронтам наведена у додатку 1 до договору.
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.
У пункті 11 договору сторони погодили, що для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів    12,0 годин.
Відповідно до пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі статті 62    Статуту залізниць України    по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтів підвищення.
Термін дії договору №ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020 з 01.04.2020 до 31.03.2021 (включно).
У квітні 2021 за залізничними накладними на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат" були прийняті до перевезення порожні власні вагони.
На  шляху прямування, спірні вагони було затримано за наказами № 167 від 05.04.2021, №168 від 05.04.2021, №173 від 05.04.2021, №176 від 05.04.2021, №177 від 06.04.2021 №53 від 06.04.2021 через зайнятість колій на станції призначення Інгулець.
Звертаючись до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" із позовом про стягнення плати за користування вагонами та  збору за зберігання вантажу в розмірі 410 973,00 грн., позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро посилався на  неналежне виконання відповідачем умов договору №ПР/М-2024/НЮдч., а саме: несвоєчасне забирання відповідачем на свою під`їзну колію вагонів, які надійшли на його адресу,  внаслідок чого позивачем нараховано плату за користування вагонами у розмірі 392    823,48 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 18    149,52 грн. 
Задовольняючи позовні вимоги повністю,  господарський суд першої інстанції виходив з того, що наявна вина відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються, зокрема Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.
Статтею 306 ГК України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами (частина перша); суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частина друга); загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (частина п`ята).
Відповідно до положень частини 5 статті 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статей 908, 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 3 статті 909 ЦК України).
        Відповідно до статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт", перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах, що відповідно до розділу IV Статуту залізниць України передбачено і для взаємовідносин залізниці з підприємством, власником під`їзних залізничних колій.
Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (пункт 71    Статуту залізниць України).
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3    статті 909 Цивільного кодексу України).
Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1    Статуту залізниць України    (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами сторонами за фактом затримки станціями Кривий Ріг - Західний, Новоблочна, Нікополь, Марганець, Дніпробуд-2 складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №54 від 05.04.2021, №53 від 08.04.2021, №55 від 05.04.2021, №54 від 09.04.2021, №6 від 05.04.2021, №5 від 07.04.2021, №11 від 05.04.2021, №11 від 07.04.2021, №9 від 06.04.2021, №7 від 09.04.2021, №1 від 06.04.2021, №1 від 07.04.2021; акти загальної форми ГУ-23 № 53 від 05.04.2021, № 54 від 05.04.2021, № 6 від 05.04.2021, № 37 від 06.04.2021, №524 від 05.04.2021, №5 від 06.04.2021, № 6 від 08.04.2021.
Зазначені акти складені після закінчення затримки вагонів, в них відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами вказано час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, акти засвідчені підписами представників як залізниці так і вантажоотримувача, які підписавши їх погодились з даними, зазначеними в цих актах, у тому числі, щодо періоду затримки вагонів.
При цьому, згідно з абзацом 1 пункту 42    Статуту залізниць України    залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.
Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми. Відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Інгулець Придніпровської залізниці.
Доказів повідомлення відповідачем позивача відповідно до пункту 8 договору про готовність вагонів до забирання матеріали справи не містять.
Одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом (пункт 46    Статуту залізниць України).
За приписами пункту 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов`язанні.
Згідно з абзацом 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів (затверджених    наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 Правил користування вагонами і    контейнерами).
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил користування вагонами і    контейнерами).
Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30    хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (пункт 12 Правил користування вагонами і контейнерами).
Розмір плати за користування вагонами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил користування вагонами і контейнерами).
З матеріалів справи вбачається, що станціями призначення оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції призначення згідно із Тарифним керівництвом № 1 розрахована плата за користування спірними вагонами за весь час затримки вагонів з вини вантажовласника за відомостями ф. ГУ-46 №№ 09049554, 09049555, 09049556, 09049561, 09049562, 10049564, 10049565, 10049566, 10049568, 10049570, 10049571, 10049572, 10049573, 10049574, 10049575, 11049576, 11049578, 11049579, 11049580, 12049596, 12049597, 12049598, 12049599, 15049607, 15049612 у розмірі 392    823,48 грн та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 №№14049019, 14049020, 14049024, 09049018, 09049017, 09049016 у розмірі 18    149,52 грн., а тому господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку  про  стягнення  даних сум з відповідача.
При цьому, доводи  апелянта про те, що позивачем до позовної заяви не долучені докази щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів по станціям Кривий Ріг Західний, Новоблочна, Нікополь, Марганець, Дніпробуд-2, є безпідставними з огляду на наступне.
Згідно п.3 наказу начальника залізниці № 75/Н від 08.02.2011 «Про затвердження Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці», наказ про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласників на підходах до станції призначення видається і підписується заступником начальника залізниці - начальником дирекції залізничних перевезень. У випадках відсутності на робочому місці начальника дирекції та у неробочий час обов`язки щодо видачі та підписання наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення покладаються на заступників начальників дирекцій залізничних перевезень, начальників відділів перевезень дирекцій, чергових по дирекціях.
Як вбачається  з  матеріалів справи, накази про затримку   складені  начальником  дирекції ДН-3 – Трибіс І.Н., та  черговим по дирекції залізничних перевезень – Тисляцьким, тобто,  повноваженими особами, що спростовує доводи апелянта в цій частині.
Доводи  відповідача  про те,  що позивач не надав витягів з книги повідомлень за період дії наказів про затримку за період  з 05.04.2021 року по 10.04.2021, що    не доводить  факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Інгулець у період дії наказів, є неспроможними, оскільки копії витягів з Книги ф. ГУ-2 за період з 03.04.2021 по 10.04.2021 є в матеріалах справи ( а.с. 112-147 т.1)
Інші доводи апелянта є безпідставними і  висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
          Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав     їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до    ст. 276 Господарського процесуального кодексу України    є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021  у справі                       № 904/8141/21   – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, передбаченому ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.06.2022року.

Головуючий суддя                                                                   О.В.Березкіна    
              
Суддя                                                                                          О.Г.Іванов 

        Суддя                                                                                          С.Г.Антонік