Справа № 299/969/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        14 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої – судді Кожух О.А.,
суддів – Джуги С.Д., Мацунича М.В. 
за участі секретаря – Микуляк Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 26 квітня 2019 року (головуючий суддя Леньо В.В.) у справі № 299/969/19 за позовом ОСОБА_2 до Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори - про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.
Позов мотивовано тим, що з 1995 року позивачка і ОСОБА_3 почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. 
Із 1997 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , останнім місцем проживання якої було: АДРЕСА_1 . На час її смерті з нею проживали та були зареєстровані наступні члени сім`ї: ОСОБА_3 – син та ОСОБА_2 – невістка. 
ОСОБА_4 заповіту не залишила. Після її смерті ОСОБА_3 прийняв спадщину, яка складається з житлового будинку у АДРЕСА_1 , оскільки продовжував в ньому проживати, доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та право власності на житловий будинок за собою не зареєстрував.
На момент смерті ОСОБА_3 разом із ним проживала і була зареєстрована позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Вказувала, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 , оскільки продовжила в ньому проживати, доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку, постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Зазначала, що у встановлений законом строк позивачкою було подано письмову заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини за законом. 
Надалі в усній формі приватним нотаріусом відмовлено позичці у видачі свідоцтва на право на спадщину внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок, а також у зв`язку із тим, що позивачка ОСОБА_2 не перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі
Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . 
Рішенням Виноградівського районного суду від 26.04.2019 позов ОСОБА_2 задоволено, визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .
На це рішення 29 грудня 2021 року подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який не брав участі в розгляді справи, вказуючи на те, що суд вирішив питання про його права. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що мати скаржника ОСОБА_1 – ОСОБА_5 була спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_3 , відмовилася від прийняття спадщини за померлим на користь ОСОБА_1 , що звертався із заявою про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Богаш Н.Я., якою заведено 24.05.2016 спадкову справу № 08/2016. Вказував, що ОСОБА_1 , як спадкоємець претендує на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , однак його не було залучено до участі у даній справі в якості відповідача. Зазначає, що законом не передбачено усне звернення до нотаріуса та усну форму відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на право на спадщину; до матеріалів справи не додано ні постанови, ні листа нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін. Вважає поведінку апелянта недобросовісною. Зазначає, що у 2014 році він звертався до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. з метою оформлення спадкових прав після смерті своїх діда та баби – ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а у 2016 році звертався до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я. з метою оформлення спадкових прав на той самий житловий будинок після смерті свого дядька - ОСОБА_3 . Вказує, що з 2016 року апелянт не здійснив жодних кроків щодо реалізації декларованих ним спадкових прав. Також вказує, що вона є спадкоємцем четвертої черги як особа, яка проживала разом із спадкодавцем, що встановлено судовим рішенням. 
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились повторно. Представник апелянта подала до апеляційного суду заяву, в якій просила розглянути справу за його відсутності. Зважаючи на те, що апеляційному суду відома позиція як апелянта, так і позивача у даній справі – ОСОБА_2 , яка викладена у відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла таких висновків.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки в усній формі приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок (згідно довідки виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради будинок рахувався за померлою свекрухою), а також у зв`язку із тим, що позивачка ОСОБА_2 не перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. 
Також встановлено, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.11.2018 у справі № 299/2112/18 встановлено факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 в період з 1995 року по 2013 рік в АДРЕСА_1 (а.с.15-17). Таке рішення у грудні 2021 року оскаржив в апеляційному порядку ОСОБА_1 (скарга подана 29 грудня 2021 року), апеляційне провадження відкрито ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12 січня 2022 року (а.с. 103). 
Апелянт зазначає, що оскаржуваним рішенням суду порушуються його права, оскільки на час розгляду справи між ним та позивачкою існував спір щодо спадкового майна. 
З доданих апелянтом документів вбачається, що нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. листами від 25.07.2014 повідомив ОСОБА_1 , що не має можливості видати йому свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 не представив правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцям, та роз`яснив, що у разі відсутності вказаних документів він має право звернутись до суду (а.с.63-64). 
Так, рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.12.2014 у справі № 299/4116/14 за ОСОБА_1 було визнано право власності на жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 в цілому (а.с.65-66) – в порядку спадкування після смерті його дідуся та бабусі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . При цьому, мати ОСОБА_1 – ОСОБА_5 – є сестрою ОСОБА_3 , який проживав із ОСОБА_2 , і яка у вказаній справі була залучена як третя особа без самостійних вимог. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17.12.2015 у справі № 299/4116/14 рішення Виноградівського районного суду від 11.12.2014 було скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_7 – відмовлено, оскільки ОСОБА_8 , яка теж претендує на оформлення права власності на будинок за собою, як за власником, не залучена до участі у справі у якості сторони.        Також встановлено, що 24.05.2016 приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я. зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с.61). ОСОБА_2 визнає, що така спадкова справа зареєстрована за заявою ОСОБА_7 .
Таким чином, на спірний житловий будинок правовстановлюючі документи були відсутні. Мати апелянта – ОСОБА_5 , як спадкоємець майна після смерті своїх батьків - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , так і спадкоємець другої черги після смерті свого брата ОСОБА_3 , до участі у справі не була залучена, так само як і не було залучено до участі у справі апелянта – ОСОБА_7 , який також претендує на спірне майно як спадкоємець після смерті своїх діда та баби, так і після смерті свого дядька. 
Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Позивач – це особа, на захист суб`єктивних прав і охоронюваних інтересів якої порушено цивільний процес, а відповідач – це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав.
Суд, першої інстанції, розглядаючи справу, не з`ясував наявність інших осіб, які можуть бути заінтересовані у вирішенні даного спору, зокрема, наявність інших спадкоємців, не виконав вимоги п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача за правилами ст. 51 ЦПК України та не попередив позивача про наслідки невчинення даної процесуальної дії. Місцевий суд розглянув справу, де відповідачем зазначено Пийтерфолвівську сільську раду Виноградівського району. Апелянт ОСОБА_7 участі у справі не брав.
Апеляційний суд, відповідно до основних принципів цивільного процесу не має права залучати відповідачів на стадії апеляційного провадження.
За змістом ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, прийняття судового рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду із позовом до особи, яка має відповідати за цим позовом.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3,4 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 376, ст. ст. 381 – 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Виноградівського районного суду від 26 квітня 2019 року – скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори – про визнання права власності на спадкове майно – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 4213,50 гривень у відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Головуюча:                            Судді: