ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
28 липня 2022 року 	м.Суми	

                                                               Справа №592/2382/22 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/757/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
сторони: 
позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «Акцент-Банк»
на рішення, ухвалене у складі судді Шияновської Т.В., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,
В С Т А Н О В И В:
       У квітні 2022 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Свої вимоги мотивує тим, що 21 березня 2019 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. 
Так як відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № б/н від 21 березня 2019 року, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка станом на 20 лютого 2022 року становить 15 385 грн 75 коп. та складається з: 11 391 грн 18 коп. - заборгованість за кредитом; 3994 грн 57 коп. - заборгованість по відсоткам; 0 грн 00 коп. - штраф; та стягнути судові витрати.
Ковпаківський районний суд м. Суми рішеннямвід 15 червня 2022 року позов задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 березня 2019 року у розмірі 11 391 грн 18 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1836 грн 90 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовив.
       В апеляційній скарзі АТ «А-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; стягнути з відповідачки судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги.
       В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачка в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила під підпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку.
       Вважає, що є необґрунтованим посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів, оскільки в даному випадку до матеріалів було додано не лише Тарифи із сайту банку, а й Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка тощо.
       Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зазначає, що аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (стосовно підпису). Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами було погоджено, а саме - його зазначено особисто відповідачкою в анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку, яку вона підписала власноруч.
               Крім того, зазначає, що сумніви суду стосовно розрахунку заборгованості, є необґрунтованими, оскільки на підтвердження правильності розрахунку банк надавав банківську виписку.
       Від представника ОСОБА_1 - адвоката Буланова О.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить проводити розгляд апеляційної скарги на відсутності представника відповідачки, проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Крім того, просить при розгляді справи врахувати постанову Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.
               Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
               Рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що додані до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», який розміщено на сайті та Витяг з вказаних умов та правил - Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD» не містять підпису відповідачки, а анкета-заява не містить даних про умови кредитування, зокрема, щодо розміру процентів. Стосовно наданого Паспорту споживчого кредиту, суд зазначив, що він також не містить підпису відповідачки. А тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «А-Банк» дотрималося вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та їх погодження зі споживачем. Відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за договором кредиту. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти добровільно АТ «А-Банк» не повернуті, то зазначені обставини вказують на порушення прав банку, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 11 391 грн 18 коп.
Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості по процентам.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, розмір процентної ставки вказана заява не містить (а. с. 8).
Банк додав до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD», які не підписані відповідачкою (а. с. 10-15).
Також 21 березня 2019 року відповідачка електронним підписом, шляхом підтвердження дзвінком з номера телефону НОМЕР_1 , підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який містить умови кредитування в залежності від типу кредитного продукту, зокрема, визначено порядок повернення кредиту; розмір відсоткової ставки, а також штрафи за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту (а. с. 9).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором № б/н від 21 березня 2019 року станом на 20 лютого 2022 року становить 15 385 грн 75 коп., яка складається із: 11 391 грн 18 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3994 грн 57 коп. - заборгованість за процентами (а. с. 5).
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг у АТ «А-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD», які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21 березня 2019 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена, зокрема, у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. 
Стосовно доводів позивача, що відповідачкою було підписано за допомогою електронного підпису паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі умови кредитування, що свідчить про погодження сторонами умов кредитного договору, колегія суддів зазначає наступне.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст.1054 ЦК України).
Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. 
Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленою у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).
Враховуючи вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для стягнення процентів за користування кредитними коштами.
Помилкове встановлення судом першої інстанції обставини, що паспорт споживчого кредиту відповідачкою не підписано, на правильність висновків суду по суті справи не впливає.
Інші доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «Акцент-Банк» залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми  від 15 червня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -  	Т. А. Левченко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   С. С. Ткачук