П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/20204/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.   
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
02 серпня 2022 року                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська фабрика тари та упаковки" про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2021 року позивач, ГУ ДПС в Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ТОВ "Європейська фабрика тари та упаковки" про стягнення з ТОВ "Європейська фабрика тари та упаковки" кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 4760,00 грн з рахунків відповідача у банках, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.
Також, позивач просив накласти арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська фабрика тари та упаковки", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 4760,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.04.2022 позов задоволено частково.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська фабрика тари та упаковки" кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 4760 (чотири тисячі сімсот шістдесят) грн 00 коп. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що йому належить.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій  апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що підставами для накладення арешту на кошти або інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків боргу та відсутність майна та/або наявність майна базова вартість якого менша за суму податкового боргу.
При цьому позивачем здійснено ряд заходів з метою встановлення наявності майна у ТОВ "Європейська фабрика тари та упаковки" за результатами яких встановлена їх відсутність.
Вважає, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області підтвердило належними та допустимими доказами факт відсутності майна у ТОВ "Європейська фабрика тари та упаковки" за рахунок якого може бути погашений податковий борг.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за товариством з обмеженою відповідальністю "Європейська фабрика тари та упаковки" рахується податковий борг в розмірі 4760,00 грн по податку на додану вартість, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням № 0092631810 від 11.08.2021 на суму 4760,00 грн (надіслане та повернуте на адресу позивача з відміткою відділення поштового зв`язку "неправильно зазначена (відсутня) адреса").
Наявний податковий борг також підтверджується розрахунком суми позовних вимог, інформацією про наявність/відсутність податкового боргу у платника по Україні в цілому станом на 21.10.2021, податковою вимогою форми "Ю" №0040077-1302-2225 від 07.09.2021.
Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з  того, що на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України позивач надіслав товариству з обмеженою відповідальністю "Європейська фабрика тари та упаковки" податкову вимогу форми "Ю" №0040077-1302-2225 від 07.09.2021, яка повернута на адресу позивача з відміткою відділення поштового зв`язку "за місцем обслуговування".
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Доказів оскарження відповідачем податкового повідомлення - рішення, податкової вимоги, а також доказів сплати ним податкового боргу суду не надано. Не здобуто таких доказів і судом.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Положеннями пункту 95.4 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська фабрика тари та упаковки" коштів у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 4760,00 грн з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська фабрика тари та упаковки", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 4760,00 грн, суд першої інстанції зазначає, що згідно з інформаційної довідки №274014803 від 09.09.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо майна відповідача відомості відсутні; згідно довідки Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області від 28.09.2021 №8/1/4364 повідомлено, що згідно уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи в Хмельницькій області за відповідачем тракторів та сільськогосподарської техніки не зареєстровано; згідно довідки управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Хмельницькій області проаналізувавши відомості Єдиного державного реєстру транспортних засобів, зареєстрованих автотранспортних засобів за вказаним суб`єктом господарювання станом на 11.10.2021 не виявлено.
При цьому, суд першої інстанції звертає увагу, що зазначена інформаційна довідка №274014803 сформована 09.09.2021, довідка Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області сформована 28.09.2021, довідка управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Хмельницькій області сформована станом на 11.10.2021, тоді як контролюючий орган звертається до суду з цим позовом 29.12.2021.
Отже, недостатність майна була встановлена раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу.
Крім того, контролюючий орган не надав та не довів належними та допустимими доказами відсутності у відповідача іншого майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, зокрема, не досліджено питання наявності чи відсутності іншого майна у відповідача, відмінного від нерухомого майна (різного роду устаткування, обладнання тощо); позивач також не надав відомостей щодо виходу на адресу місцезнаходження відповідача і опису наявного там майна.
При цьому, суд першої інстанції зазначає, що за умови відсутності майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, податковий орган має право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків, що встановлено підпунктом 20.1.33. пункту 20.1. статті 20 ПК України, проте, реалізація цього права можлива лише за умови наявності підстав, встановлених пунктом 94.2. статті 94 ПК України.
Оскільки в обґрунтування позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська фабрика тари та упаковки", що знаходяться в банку позивач не посилається на жодну з підстав, визначених пунктом 94.2. статті 94 ПК України, суд першої інстанції вважає, що вказані вимоги є безпідставними та необґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Як передбачено пп.19-1.1.22, 19-1.1.45 п.19-1 ст.19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до пп.20.1.33. п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
На підтвердження відсутності майна відповідача позивач зазначив, що згідно з інформаційної довідки №274014803 від 09.09.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо майна відповідача відомості відсутні; згідно довідки Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області від 28.09.2021 №8/1/4364 повідомлено, що згідно уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи в Хмельницькій області за відповідачем тракторів та сільськогосподарської техніки не зареєстровано; згідно довідки управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Хмельницькій області проаналізувавши відомості Єдиного державного реєстру транспортних засобів, зареєстрованих автотранспортних засобів за вказаним суб`єктом господарювання станом на 11.10.2021 не виявлено.
Згідно з п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
У відповідності до п.89.5 ст.89 ПК України, у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.
Відповідно до п.94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з п.94.2. ст.94 ПК України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).
Відповідно до п.94.4 ст.94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Як передбачено пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Враховуючи вказане, можна дійти висновку, що ПК України визначені вичерпні правові підстави для звернення податкового органу до суду з заявою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків. Реалізація цього права можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.
Наведені законодавчі норми встановлюють як право контролюючого органу на звернення до суду з позовними вимогами про накладення арешту на кошти платника, так і підстави для реалізації такого права.
Отже, підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, є сукупність таких обставин, як наявність у платника податкового боргу та відсутність (недостатність) у платника майна, достатнього для погашення такого боргу.
У справі, що розглядається, контролюючим органом не було надано та не було доведено належними та допустимими доказами відсутності у відповідача майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу. Зокрема, контролюючим органом не було досліджено питання наявності чи відсутності іншого майна у відповідача, відмінного від земельних ділянок, нерухомого майна та транспортних засобів (різного роду устаткування, обладнання тощо).
При цьому, зазначена інформаційна довідка №274014803 сформована 09.09.2021, довідка Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області сформована 28.09.2021, довідка управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Хмельницькій області сформована станом на 11.10.2021, тоді як контролюючий орган звертається до суду з цим позовом 29.12.2021 та розраховує суму позовних вимог станом на 21.10.2021.
Отже, недостатність майна була встановлена раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу.
Враховуючи, що позивачем не доведено наявності обставин, за яких судом може бути прийнято рішення про накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Європейська фабрика тари та упаковки", що знаходяться в банку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність законодавчих підстав для задоволення позовних вимог в частині накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Європейська фабрика тари та упаковки", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 4760,00 грн.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі № 825/1994/18.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, при цьому суд має враховувати останню практику суду.
Крім того такі ж висновки вже були викладені Сьомим апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постановах від 28.04.2022 у справі № 560/12149/21 та від 21.04.2022 у справі № 560/15014/21, від 11.07.2022 у справі № 560/14889/21 .
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Європейська фабрика тари та упаковки", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 4760,00 грн.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог в частині та відмови у задоволенні позовних вимог щодо накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Європейська фабрика тари та упаковки", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 4760,00 грн.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Смілянець Е. С.