ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/84/22 Справа № 202/620/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів         -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року,
по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації,-
ВСТАНОВИЛА:
В січні 2021 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 27.12.2018 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ПП «Транс Логістик» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0401-00001/20, предметом якого є страхування транспортного засобу MAN18.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 23.11.2019 року о 14:00 годині, в смт. Слобожанське Дніпропетровської області з вини відповідача, який керував автомобілем «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «MAN18.240», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Відповідно до постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2019 року винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_1 25.11.2019 року ПП «Транс Логістик» звернулося до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 28.01.2020 року на підставі рахунку № DP-1903944 від 25.11.2019 року було складено страховий акт № ССЛФ-6396 та розрахунок страхового відшкодування. На підставі вказаних документів ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПП «Транс Логістик» у розмірі 161867,46 грн. за платіжним дорученням № 2393 від 28.01.2020 року. 08.04.2020 року на підставі рахунку № DP-1903944 від 25.11.2019 року, АВР № DP-1903587 від 14.02.2020 року було складено страховий акт № ССКА-6386/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило доплату страхового відшкодування на користь ПП «Транс Логістик» у розмірі 32373,44 грн. відповідно до платіжного доручення № 10013 від 08.04.2020 року. Всього сума виплаченого страхового відшкодування становить 194240,90 грн. Позивач вказав, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння ДТП застрахована не була. 06.05.2020 року на адресу відповідача була направлена претензія № 42583 з проханням у добровільному порядку сплатити суму виплаченого страхового відшкодування. Однак відповідачем вказана вимога була залишена без задоволення. У зв`язку з викладеним, посилаючись на вимоги статті 1191 ЦК України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 194240,90 грн. та судові витрати у справі.
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код ЄДРПОУ 30859524, 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, буд. 32-а) в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 194 240 (сто дев`яносто чотири тисячі двісті сорок) грн.. 90 коп. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судовий збір у розмірі 2913,61 гривень.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року по справі №202/620/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.
Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року від інших учасників справи до суду не надходило.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що 23.11.2019 року о 14:00 годині, в смт. Слобожанське Дніпропетровської області з вини відповідача, який керував автомобілем «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «MAN18.240», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 28-29).
Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с. 30-31).
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ОСОБА_1 на час скоєння ДТП не мав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.12.2018 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ПП «Транс Логістик» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0401-00001/20, предметом якого є страхування транспортного засобу MAN18.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 10-26).
25.11.2019 року ПП «Транс Логістик» звернулося до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 48-49).
28.01.2020 року на підставі рахунку № DP-1903944 від 25.11.2019 року було складено страховий акт № ССЛФ-6396 та розрахунок страхового відшкодування. На підставі вказаних документів ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПП «Транс Логістик» у розмірі 161867,46 грн. за платіжним дорученням № 2393 від 28.01.2020 року (а.с. 51-52,55).
08.04.2020 року на підставі рахунку № DP-1903944 від 25.11.2019 року, АВР № DP-1903587 від 14.02.2020 року було складено страховий акт № ССКА-6386/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило доплату страхового відшкодування на користь ПП «Транс Логістик» у розмірі 32373,44 грн. відповідно до платіжного доручення № 10013 від 08.04.2020 року (а.с. 53-54,56).
Таким чином, загальна сума виплаченого позивачем на користь власника пошкодженого транспортного засобу MAN18.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 ПП «Транс Логістик» становить 194240,90 грн.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до частини шістнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП особі за страховика винної особи, оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП не була застрахованою.
Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 
       Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , який на той час не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП особі за страховика винної особи, а тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача виплачену ПП «Транс Логістик» суму відшкодування у розмірі 194240,90 грн..
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно задовольнив позовні вимоги, оскільки відсутній висновок експерта про розмір заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, колегія суддів ставиться критично, оскільки надані позивачем на підтвердження позовних вимог письмові докази відповідають вимогам визначеним статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України, оскільки до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції незаконно задовольнив позовні вимоги та не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані відповідачем до суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.
Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення. 
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова