КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 752/10472/15                                                                                  Головуючий у І інстанції Яровенко Н.О.
Провадження №22-ц/824/252/2022                                                               Головуючий у II інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
 
судді-доповідача                                          Голуб С.А.,  
суддів:                                                           Писаної Т.О., Таргоній Д.О., 
за участі секретаря судового засідання     Шаламай Ю.О. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду першої інстанції із вище вказаною заявою посилаючись на те, що заочним рішення  Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6065925 грн. 18 коп. та судовий збір у розмірі 3654 грн. 10 вересня 2019 року 
Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт (п. 2.1. протоколу). 
На підставі викладеного, заявник просив суд першої інстанції замінити сторону виконавчого провадження, поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа та видати дублікат виконавчого листа.
Ухвалою Дніпровського районного суду від 06 жовтня 2021 року заяву АТ «Альфа-Банк» задоволено.
Замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 42.07-07/416 від 17 серпня 2007 року у розмірі 6065925,18 грн, а саме замінено стягувача з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк».
Поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 42.07-07/416 від 17 серпня 2007 року у розмірі 6065925,18 грн.
Видано дублікат виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 42.07-07/416 від 17 серпня 2007 року у розмірі 6065925,18 грн.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
В доводах апеляційної скарги зазначає про те, що АТ «Альфа-Банк» не надано жодних належних та допустимих доказів, щодо правонаступництва від ПАТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк».
Звертає увагу суду на те, що перебіг строку на  пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув ще 04 липня 2019 року відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на дату прийняття судового рішення.
Крім того, не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, стало звільнення відповідальних осіб за супровід судових справ працівників. Вважає, що такі висновки суперечать нормам процесуального права.
Вважає, що висновок суду про поважність, тобто об`єктивну непереборність обставин для подання виконавчого листа до виконання для поновлення строку для пред`явлення, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.
Зазначає, що матеріали справи не містять допустимих та достатніх доказів на підтвердження втрати виконавчого листа. Тобто, на думку апелянта, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі. 
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. 
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої  інстанції. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, яка повернулась на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом АТ «Альфа-Банк» шляхом направлення повідомлень на електронну адресу зазначену банком.
ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав .
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6065925 грн. 18 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 3654 грн.
10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером ПАТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».
Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера ПАТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року.
Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).
Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27 червня 2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.
Згідно п. 1 Передавального акту від 15 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АЛЬФА-БАНК». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15 жовтня 2019 року.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що підстава для заміни сторони виконавчого провадження доводиться належними та допустимими доказами. Встановив, що обставини справи свідчать про втрату виконавчих документів та наявність підстав для видачі їх дублікатів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, оскільки рішення суду не виконано до цього часу.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступних обставин справи. 
Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Положенням ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Отже, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі №905/1976/16).
Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Тому заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження» (Постанова Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10).
Виходячи з вище викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Альфа-Банк» не надано жодних належних та допустимих доказів, щодо правонаступництва від ПАТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» є безпідставними. 
Щодо вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.
З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» зверталося до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчих листів. Виконавчі листи отримано представником ПАТ «Укрсоцбанк» 10 травня 2017 року , про що свідчить відповідна розписка, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 96).
Докази пред`явлення виконавчих листів до виконання у строк, передбачений законом, у справі відсутні.
Із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання АТ «Альфа-Банк» звернулось лише 11 серпня 2021 року.
На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.
Статтею ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Отже, за приписами Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням суду від 22 червня 2016 року, яке набрало законної сили 23 липня 2016 року, сплив 23 липня 2019 року.
З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року сплив ще до реорганізації АТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк». 
Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що банк виконавчі листи до виконання не пред`являв, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням суду від 22 червня 2016 року пропустив ще до реорганізації  АТ «Альфа-Банк», яка відбулась 19 жовтня 2019 року. Із заявою про поновлення строку пред`явлення їх до виконання жодного разу не звертався, а отже підстави для поновлення такого строку відсутні.
Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, стало звільнення відповідальних працівників за супровід судових справ.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України). Коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі N 2-1053/10 (провадження N 61-18169св18) зроблено висновок про те, що "оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист".
Згідно з ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, суд першої інстанції, наведених обставин та положень закону не врахував, неповно з`ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, щодо наявності підстав для поновлення АТ «Альфа-Банк» строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачі дублікатів виконавчих документів.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності поважних причин пропуску позивачем строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та підстав для видачі дублікатів виконавчих документів заслуговують на увагу суду та дають підстави для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи в цій частині неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.
Таким чином суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вирішуючи заяву в частині вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права, що в силу ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали в цій частині з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання. В іншій частині ухвала підлягає залишенню без змін
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
На підставі викладеного, судом апеляційної інстанції не встановлено поважність причин пропуску строків пред`явлення до виконання виконавчих листів, заявник жодних документів на підтвердження своїх вимог не надав, а тому колегія суддів доходить висновку про те, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа АТ «Альфа-Банк» та  про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково,  оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до суду з апеляційною скаргою сплатила судовий збір у розмірі 454 грн., з урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, то з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 302 грн. 70 коп.
Керуючись ст.ст. 141,374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року в частині задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», відмовити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року в частині заміни сторони у виконавчому провадженні, залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302 грн. 70 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 липня 2022 року.
 
Реквізити сторін:
позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», зареєстроване місце знаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 23494714;
відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя-доповідач

Судді: