ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року	Львів	Справа № 260/4321/21 пров. № А/857/2135/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                     Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:     Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року, головуючий суддя – Маєцька Н.Д., ухвалене о 08:46 год. у м. Ужгород, повний текст якого складено 24.12.2021 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до секретаря Свалявської міської ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 , про скасування розпорядження,-

                                                    В С Т А Н О В И В:

В вересні 2021 року позивач – ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до секретаря Свалявської міської ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа – ОСОБА_1 , в якому просив скасувати розпорядження Свалявського міського голови Мукачівського району Закарпатської області від 17 вересня 2021 року №295 "Про зупинення рішення Свалявської міської ради Закарпатської області від 17 вересня 2021 року №438 "Звітність міського голови про роботу виконавчих органів ради".
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що оскаржене розпорядження не відповідає вимогам п. 4 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та п. 5.7 Регламенту Свалявської міської ради, зокрема, в оскарженому розпорядженні відсутні посилання на підстави для зупинення рішення міської ради. Крім того, оскаржене розпорядження було прийнято в умовах реального конфлікту інтересів, що є порушення вимог Закону України “Про запобігання корупції”.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано розпорядження Свалявського міського голови Мукачівського району Закарпатської області  від 17 вересня 2021 року № 295 "Про зупинення рішення Свалявської міської ради Закарпатської області від 17 вересня 2021 року № 438 "Звітність міського голови про роботи виконавчих органів ради". 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що право накладати вето на рішення відповідної ради належить до дискреційних повноважень голови цієї ради, яке в подальшому може бути подолане самою радою. Суд не вправі надавати оцінку підставам для накладення такого вето.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта та позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Свалявської міської ради від 17 вересня 2021 року № 438 “Про звіт міського голови про роботу виконавчих органів Свалявської міської ради” визнано роботу виконавчих органів Свалявської міської ради під керівництвом ОСОБА_1 неефективною та незадовільною. 
Розпорядженням Свалявського міського голови від 17 вересня 2021 року № 295 "Про зупинення рішення Свалявської міської ради Закарпатської області від 17 вересня 2021 року № 438 "Звітність міського голови про роботу виконавчих органів ради": 1) Зупинено рішення 11-ої сесії Свалявської міської ради Закарпатської області 8-го скликання від 17 вересня 2021 року № 438 "Звітність міського голови про роботу виконавчих органів ради";  2) Забезпечити повторний розгляд рішення 11-ої сесії Свалявської міської ради Закарпатської області 8-го скликання від 17 вересня 2021 року № 438 "Звітність міського голови про роботу виконавчих органів ради" у двотижневий термін з дня підписання даного розпорядження, в порядку повторного розгляду рішення від 17 вересня 2021 року № 438 із зауваженнями, що додаються;  3) Позачергову 12 сесію Свалявської міської ради призначено на 01 жовтня 2021 року.
У зауваженнях міського голови до рішення Свалявської міської ради від 17 вересня 2021 року № 438 (додаток до розпорядження Свалявського міського голови № 295 від 17 вересня 2021 року) вказано, що положеннями Регламенту Свалявської міської ради та Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” не передбачено право ради визнавати незадовільною роботу органів ради та голови, якщо є певні зауваження до окремих відділів.
Також зазначається, що проект рішення не пройшов постійну комісію та не всі депутати були з ним ознайомлені.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач без об`єктивних причин та належного обґрунтування, зупинивши дію відповідного рішення, зумовив незаконну необхідність підтвердження такого кваліфікованою більшою кількістю голосів депутатів, чим фактично нівелював право ухвального голосу депутата ОСОБА_2 на прийняття рішення простою більшістю від загального складу ради.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні” (далі - Закон) відповідно до Конституції України   визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Як встановлено статтею 59 Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.
Рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.
Згідно із п. 5.7 Регламенту Свалявської міської ради VIII скликання, рішення міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено міським головою і внесено на повторний розгляд ради. У цьому разі міський голова не підписує таке рішення ради, видає розпорядження про зупинення рішення ради з мотивуванням таких дій та подає до ради відповідне обґрунтування з пропозицією про скасування такого рішення в цілому, скасування частково або про внесення змін до прийнятого рішення ради. У випадку, якщо міський голова не підписує рішення ради, і не зупиняє його в зазначеному порядку, такі його дії можуть бути оскаржені у суді. 
Підставами для зупинення рішення ради міським головою можуть бути: 1) порушення радою Конституції та законів України, рішень місцевих референдумів, Статуту Територіальної громади, Регламенту ради, рішень Ради про затвердження місцевого бюджету та щодо проектів і програм розвитку територіальної громади, її населених пунктів; 2) виявлення порушень при підготовці тексту рішення, поданого на підпис міському голові, виходячи із співставлення тексту проекту рішення, внесеного на розгляд ради, і озвученого проекту на засіданні ради; 3) прийняття радою рішень з питань, які не віднесені до її компетенції; 4) прийняття радою рішень, виконання яких може спричинити погіршення соціально-економічної ситуації в територіальній громаді, завдати шкоди правам та законним інтересам членам територіальної громади; 5)випадки, коли при прийнятті рішення ради не було повідомлено про конфлікт інтересів суб`єктів прийняття рішення.
Таким чином, наведеними нормами передбачено виключні підстави для зупинення рішення ради міським головою.
При цьому, як видно з оскарженого розпорядження в ньому відсутні будь-які конкретні підстави для його прийняття, у тому числі й передбачені п. 5.7 Регламенту Свалявської міської ради.
Відтак приймаючи розпорядження про зупинення законного рішення міської ради за відсутності обґрунтованих підстав для цього, відповідач фактично зумовив необхідність прийняття такого рішення вже двома третинами від загального складу ради, що є недопустимим, бо порушує право ухвального голосу депутата відповідної ради та обґрунтований інтерес щодо прийняття рішення більшістю депутатів від загального складу ради.
Таким чином, приймаючи оскаржене розпорядження, відповідач не навів підстав, передбачених чинним законодавством, для зупинення рішення ради міським головою.
Відповідач без об`єктивних причин та належного обґрунтування, зупинивши дію відповідного рішення, зумовив незаконну необхідність підтвердження такого кваліфікованою більшою кількістю голосів депутатів, чим фактично нівелював право ухвального голосу депутатів міської ради на прийняття рішення простою більшістю від загального складу ради.
Відтак оскаржене рішення відповідача є необґрунтованим, і як наслідок є протиправним та підлягає скасуванню, а суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі №260/4321/21 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 21.04.2022 року.