УХВАЛА
 
25 квітня 2022 року
м. Київ
 
справа № 529/259/21
провадження № 61-20285ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,                  Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Полтавської районної ради на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 липня 2021 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської районної державної адміністрації, Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи: Управління соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації, Полтавська районна рада про визнання внесених змін в колективний договір недійсними,
 
ВСТАНОВИВ :
 
10 грудня 2021 року Полтавська районна рада з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить поновити пропущений строк, посилаючись на те, що копію оскарженої постанови вона отримала 10 листопада 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для подачі належних доказів на підтвердження факту отримання оскарженої постанови 10 листопада 2021 року. Виконуючи вимоги вказаної ухвали Полтавська районна рада надала копію розписки та усунула недоліки касаційної скарги, що є достатнім для поновлення строку на касаційне оскарження.
 
У касаційній скарзі Полтавська районна рада як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
 
У касаційній скарзі Полтавська районна рада зазначає, що суди не врахували постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» та Закону України «Про колективні договори і угоди», що не є підставою для відкриття касаційного провадження у розумінні пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому в цій частині касаційна скарга підлягає поверненню.
 
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
 
Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).
 
У касаційній скарзі Полтавська районна рада також зазначає, що суди при вирішенні справи не застосували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 174/580/16-ц, від 13 березня 2019 року в справі № 524/4478/17, від 20 лютого 2019 року в справі № 826/16659/15, від                    31 травня 2018 року в справі № 910/1879/17, від      14 вересня 2020 року в справі № 296/443/16-ц, від 02 квітня 2019 року в справі № 5026/1056/2012, від 10 липня 2019 року в справі № 922/2301/18.
 
Касаційна скарга в частині посилання на вказані постанови Верховного Суду подана на зазначене судові рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також Закону України «Про судовий збір».
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :
 
Поновити Полтавській районній раді строк на касаційне оскарження рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 липня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.
 
Касаційну скаргу Полтавської районної ради на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 липня 2021 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року в частині посилання на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» та Закону України «Про колективні договори і угоди» як на підставу касаційного оскарження повернути особі, яка її подала.
 
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
 
Витребувати з Диканського районного суду Полтавської області справу                     № 529/259/21 за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської районної державної адміністрації, Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи: Управління соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації, Полтавська районна рада про визнання внесених змін в колективний договір недійсними.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                  Н. О. Антоненко
                                                                                                                      І. О. Дундар
                                                                                                                      М. М. Русинчук