ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 липня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/1363/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,      
                    розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 р. (суддя Казанчук Г.П.)    в адміністративній справі №340/1363/21 за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-    

В С Т А Н О В И В:

           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 року №241; зобов`язати Дмитрівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області затвердити проект землеустрою та передати йому у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3522281900:02:000:5561, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.
          В обгрунтування позову вказувалось на те, що відповідачем протиправно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки проект землеустрою на стадії розроблення двічі перевірявся на відповідність вимогам законів спеціально уповноваженими суб`єктами.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи  за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.
          У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник вказує на те, що у відповідача відсутні правові підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 ЗК України. 
          У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:
          У жовтні 2020 позивач звернувся до Іванковецької сільської ради з клопотаннями про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Іванковецької сільської ради. До заяви долучено копію паспорту та ідентифікаційного коду, а також графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки. На засіданні 44 сесії сьомого скликання Іванковецькою сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області 20 жовтня 2020 року прийнято рішення №1727 «Про поділ земельної ділянки», яким надано дозвіл на поділ земельної ділянки площею 233,0638 га з кадастровим номером 3522281900:02:000:9047 на 33 земельні ділянки 32 по 2,00 га та 1 по 169,0638 га (а.с.137). Реалізуючі це рішення розробником ФОП ОСОБА_2 розроблено документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 13.11.2020 у результаті поділу земельної ділянки площею 233,0638 га з кадастровим номером 3522281900:02:000:9047 перенесена до архівного шару та утворено 33 земельні ділянки, одній із якій присвоєно кадастровий номер 3522281900:02:000:5561. На цій же сесії і в цей же день 20 жовтня 2020 року прийнято рішення №1731 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою», яким надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки (а.с.136).Згідно пунктів 1,2 рішення Дмитрівської сільської ради від 20.11.2020 року №14 "Про початок реорганізації Іванковецької сільської ради шляхом приєднання до Дмитрівської сільської ради" почато процедуру реорганізації Іванковецької сільської ради і Дмитрівська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Іванковецької сільської ради. Розроблений проект землеустрою поданий наприкінці грудня 2020 року до Дмитрівської сільської ради на затвердження погоджений проект землеустрою.
Рішенням Дмитрівської сільської ради від 26.02.2021 року №241 «Про розгляд клопотання ОСОБА_1 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» відмовлено у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність  у зв`язку з таким (а.с.61-62): - земельна ділянка сформована за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3522281900:02:002:9047 площею 233,0638 га технічна документація поділу та об`єднання цієї ділянки не затверджена; - у проекті землеустрою змінено цільове використання земельної ділянки, що йде урозріз рішенню Іванковецької сільської ради від 17.11.2020 року №1771, яким надавався дозвіл на виготовлення проекту землеустрою; - порушені вимоги п.3.2 «Вимог до технічного і технологічного забезпечення виконавців топографо-геодезичних і картографічних робіт», відсутня відомість перетворення координат із системи СК-63 у систему УСК-2000 та порушення правил обрахунку базової станції.
          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного рішення. 
          Позивач наполягає на відсутності у відповідача законних повноважень по відмові у затвердженні проекту землеустрою після його погодження.
           Згідно з частиною першою статті 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.
          Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
          За змістом частин першої - третьої та п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
          Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
          Відповідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
          Згідно із частиною сьомою статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
          Відповідно до частин восьмої-дев`ятої статті 118 ЗК України (частину восьму статті 118 виключено на підставі Закону № 1423-IX від 28 квітня 2021 року, однак вказана норма була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
          Згідно зі статтею 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
          Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.
          У свою чергу, частиною першою статті 186-1 ЗК України (статтю 186-1 виключено на підставі Закону № 1423-IX від 28 квітня 2021 року, однак вказана стаття була чинна на момент виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в судах попередніх інстанцій) передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У відповідності до частини четвертої статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

          Частиною п`ятою статті 186-1 ЗК України передбачено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.
          Згідно з частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
          Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
          Тобто, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Результат розгляду з питань затвердження проекту землеустрою оформлюється відповідним органом у формі рішення, що прямо передбачено частиною 9 статті 118 ЗК України.
          Як встановлено судом першої інстанції, в один і той же день, на останній сесії (за місяць до початку процедури реорганізації)  Іванковецькою сільською радою приймається рішення про поділ земельної ділянки кадастровий номер 3522281900:02:000:9047 і надається дозвіл на виготовлення технічної документації та одночасно надається позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки 2,00 га за рахунок частини цієї ж земельної ділянки (кадастровий номер 3522281900:02:000:9047).
          Суд зауважив, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, а не на підставі проекту землеустрою.
          Як зазначено вище, рішенням Іванковецької сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 20.10.2020 №1727 «Про поділ земельної ділянки»  надано дозвіл на поділ земельної ділянки площею 233,0638 га з кадастровим номером 3522281900:02:000:9047 на 33 земельні ділянки: 32 земельні ділянки по 2,00 га та 1 земельна ділянка - 169,0638 га. Виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок було замовлено ФОП ОСОБА_2 . 
           Рішенням Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 140 від 26.02.2021 відмовлено у затвердженні проекту документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на території Іванковецької сільської ради. Пунктом 2 цього рішення наказано враховувати вищевикладене при розгляді проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які були сформовані шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3522281900:02:000:9047 площею 233,0638 га згідно даної технічної документації.
          Рішення Дмитрівської сільської ради № 140 від 26.02.2021 оскаржено в судовому порядку ФОП ОСОБА_2 . Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 р., залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2022 р. у справі № 340/4754/21, у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 відмовлено.
          Таким чином, станом на час прийняття спірного рішення  Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 року №241 процес формування поділу та об`єднання земельних ділянок згідно рішення  Іванковецької сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 20.10.2020 №1727 не завершився, тому  відмова позивачу у затвердженні проекту землеустрою та передачі йому у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3522281900:02:000:5561 є правомірним. 
          Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
          Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 р.   в адміністративній справі №340/1363/21 - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 12 липня 2022 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий