ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" червня 2022 р.                                    Справа№ 910/6023/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Куксова В.В. 
 
секретар судового засідання: Линник А.М. 
за участі представників сторін: 
від позивача: не з`явилися;
від відповідача: Плаксін М.М. (у порядку самопредставництва юридичної особи) 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс» 
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022, (повний текст складено 01.02.2022)
у справі № 910/6023/21 (суддя Морозов С.М.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс»
до Міністерства оборони України, - 
про стягнення 219  261,27 грн, - 
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.          Товариство з обмеженою відповідальністю ««Проектно-будівельний альянс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 219  261,27 грн, з яких 202  963,67 грн суми заборгованості, 4  246,79 грн 3 % річних, 12  050,81 грн суми інфляційних нарахувань.
1.2.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс» суму коштів в розмірі 202  963,67 грн, суму 3% річних в розмірі 4  246,79 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 12  050,81 грн та суму судового збору в розмірі 3  288,91 грн.
1.3.           13.12.2021 року до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний альянс" до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6023/21 щодо розподілу судових витрат, в якій просить покласти понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 39 000,00 грн на відповідача.
2.          Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції:
2.1.           Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000, 00 грн.
3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.           14.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 по справі № 910/6023/21, в якій апелянт просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі № 910/6023/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс» про ухвалення додаткового рішення задовольнити у повному обсязі, стягнути з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс» судові витрати, пов`язані з розглядом справи № 910/6023/21 у суді першої інстанції, а саме за надання правничої допомоги у загальному розмірі 39000,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, зокрема, витрати пов`язані з розглядом справи (витрати на професійну правову допомогу). 
4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було зазначено в оскаржуваному судовому рішенні щодо необґрунтованості реальності та розумності витрат на правову допомогу заявлених позивачем до стягнення з відповідача. Оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази, які підтверджують понесені витрати на правову допомогу, є підстави вважати, що позивачем обґрунтовано в повній мірі понесені ним витрати. 
4.2.          Апелянт також вказує на те, що сума витрат на правову допомогу адвоката становить менше 18% від ціни позову та не перевищує 50  000,00 грн, що свідчить про співмірність, розумність та обґрунтованість суми для відшкодування витрат позивачем. 
4.3.          Крім того, скаржник зазначає про те, що відповідач не надавав заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, а останнім було подано лише пояснення щодо заяви про розподіл витрат, в яких висловлена суб`єктивна думка щодо витрат позивача на правничу допомогу та думка щодо обставин справи і позовних вимог, які не стосуються заяви про ухвалення додаткового рішення. Стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у повному обсязі спонукатиме відповідача утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів як позивача та інших осіб. 
4.4.          Сума витрат на правову допомогу розрахована на підставі укладеного з клієнтом договору про надання правової допомоги з розрахунку обсягів затраченого часу за одну годину роботи адвоката та за участь в одному судовому засіданні, розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням значення справи для позивача, при цьому позивач не вчиняв дій, спрямованих на затягування розгляду справи, не заперечував безпідставно обставин, які мали значення для справи, що підтверджується рішеннями у справі від 07.12.2021. Заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі). 
5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2022 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду учасникам справи надано строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 13.05.2022.
5.2.          Копію вказаної ухвали направлено відповідачу на електронну адресу admou@mail.gov.ua, в той же час відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
5.3.          У відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 14.02.2022, матеріали апеляційної скарги ТОВ "Проектно-будівельний альянс" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі № 910/6023/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Куксов В.В., Мальченко А.О.
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6023/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022, повідомлено учасників, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 07.06.2022. 
7.          Інші процесуальні дії у справі:
7.1.           07.06.2022 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов попередній розрахунок розміру судових витрат позивача.
7.2.          У судовому засіданні 07.06.2022 оголошено перерву до 14.06.2022.
7.3.          В судове засідання 14.06.2022 з`явився представник позивача, який заперечував проти апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні. 
7.4.          Представник апелянта в судове засідання 14.06.2022 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про повідомлення учасників про дату, час та місце судового засідання. 
7.5.          Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.           01.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Протас, Сорокін та партнери» (адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання правової допомоги №0103-ПБ (договір), предметом якого є надання правової допомоги по справам за позовом клієнта до Міністерства оборони України як правонаступника Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління про стягнення коштів (т. І, а.с. 22-25, т. ІІ, а.с. 168-169).
8.2.          Відповідно до п. 4.1 договору, юридичну допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачу шляхом переказу суми, що зазначена в рахунку, або на підставі акту наданих послуг.
8.3.          Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку чи підписання акту наданих послуг (п. 4.2 договору).
8.4.          У пункті 4.4 Договору зазначено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується (за необхідності) обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість.
8.5.          У додатку № 1/0103-ПБ від 01.03.2021 до договору сторони узгодили вартість послуг адвокатського об`єднання у судах усіх інстанцій, а також інших установах, організаціях, підприємствах з усіх питань, пов`язаних із справою, виходячи з вартості затраченого часу 1 години в розмірі 3 000, 00 грн (т. ІІ, а.с. 170).
8.6.          На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в розмірі 39 000, 00 грн в суді Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс» надано копії наступних документів:
- договору про надання правової допомоги №0103-ПБ від 01.03.2021(т. І, а.с. 22-25, т. І, а.с. 168-169);
- додатку № 1/0103-ПБ від 01.03.2021 до договору про надання правової допомоги № 0103-ПБ від 01.03.2021 (т. ІІ, а.с. 170);
- звіту №2 від 08.12.2021 про надані послуги за договором (т. ІІ, а.с. 171);
- платіжного доручення №1429 від 08.12.2021 на суму 39 000, 00 грн (т. ІІ, а.с. 172);
- рахунку на оплату №65 від 08.12.2021 (т. ІІ, а.с. 173);
- акту надання послуг №65 від 08.12.2021 (т. ІІ, а.с. 174).
8.7.          Відповідно до звіту №2 від 08.12.2021 про надані послуги за договором, адвокатським об`єднанням під час розгляду справи №910/6023/21 було надано наступні послуги: правовий аналіз матеріалів справи, правова оцінка доказів, узгодження правової позиції (2 години); підготовка та подання до суду позовної заяви з додатками (4 години); підготовка та подання до суду відповіді на відзив з додатками ( 2 години); підготовка та подання до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 11.06.2021 з додатками (1 година); підготовка та подання адвокатських запитів від 09.04.2021 та повторних від 13.05.2021 до ДКСУ, ТОВ «Експертиза 30», МО України, Дніпровської філії ДП НДІ та ПВІ «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» (2 години); - участь у судових засіданнях з розрахунку 3 000, 00 грн за одне засідання (2 засідання: 17.08.2021 та 26.10.2021) (2 засідання).
9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:
9.1.          З матеріалів справи вбачається, що позивачем були прийняті надані послуги адвоката, що підтверджується актом надання послуг № 65 від 08.12.2021 (т. ІІ, а.с. 174). 
9.2.          Відповідач не погодився із поданою позивачем заявою про ухвалення додаткового рішення та подав до суду першої інстанції письмові пояснення, в яких просив відмовити у її задоволенні з підстав співмірності, досвіду та кваліфікації адвоката позивача, відсутності доказів неминучості витрат на правничу допомогу, розумності гонорару адвоката та врахування витраченого адвокатом часу при формуванні такого гонорару (т. ІІ, а.с. 186-188).
10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи та ціною позову, обсягу та змісту наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, час, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (обсяг наданих послуг) з урахуванням часу здійснення представництва у суді, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, врахувавши заперечення відповідача щодо поданої заяви, наявні підстави для зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс» на професійну правничу допомогу до 21 000, 00 грн від попередньо заявленої суми, що відповідатиме критерію пропорційності і розумності.
11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.           Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта в частині зазначених ним підстав для стягнення з відповідача 39  000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з огляду на наступне. 
11.2.            Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої  статті 129 цього Кодексу.
11.3.          При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
11.4.          Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою  статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
11.5.          У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
11.6.          Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
11.7.          До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
11.8.            Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
11.9.          Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
11.10.          Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу,  суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
11.11.          Такі докази, відповідно до частини першої  статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
11.12.          При цьому, згідно з  статтею 74 Господарського процесуального кодексу України,  сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам  статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.
11.13.          У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи». За таких обставин, колегія суддів у справі  № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5  статті 129 Господарського процесуального кодексу України  та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
11.14.          Відповідачем у поданих письмових поясненнях на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення висловлено заперечення щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача суми витрат позивача на професійну правничу допомогу та викладено клопотання про відмову у задоволенні такої заяви. 
11.15.          Колегія суддів вважає, що зазначений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу на рівні 39 000,00 грн є завищеним порівняно із категорією спору (стягнення заборгованості за договором підряду) та ціни позову (малозначність справи, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а також з огляду на кількість вчинених адвокатом процесуальних дій, кількості судових засідань у межах розгляду справи, у зв`язку з чим судом першої інстанції правомірно зменшено заявлену позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу. 
12.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
12.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
12.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.» 
12.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
12.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»
12.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»
12.6.          Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
12.7.          Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що:
« 1.Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ь2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами».
12.8. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
12.9. Згідно із ч. 5, 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
12.10. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).
12.11. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
13.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги: 
13.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване додаткове рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
13.2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі № 910/6023/21 залишити без змін. 
13.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі № 910/6023/21 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 79, 86, 123, 126, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі № 910/6023/21 залишити без задоволення. 
2.          Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі № 910/6023/21 залишити без змін. 
3.          Справу № 910/6023/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 16.06.2022.

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                В.В. Куксов