УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
19липня 2022 року
м. Київ
справа № 140/2500/18
провадження № 51-6024км21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого                                        ОСОБА_1 ,
суддів                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання      ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
потерпілого                                      ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
представника потерпілого            ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018020240000402, за обвинуваченням 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та раніше проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі – КК), 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 30 червня 2021 року звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження № 12018020240000402, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2018 року, внаслідок звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що заявлене в судовому засіданні стороною захисту клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягало задоволенню, оскільки ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, за який установлено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року і з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад два роки.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 17 вересня 2021 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишив без задоволення, а ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_8 – без змін. 
Короткий зміст вимог, наведених у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі потерпілий ставить вимогу про скасування ухвали Вінницького апеляційного суду від 17 вересня 2021 року і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК). 
Вважає, що суд апеляційної інстанції допустив істотні порушення ст. 419 КПК, оскільки у своєму рішенні не оцінив та не зазначив належних мотивів, з яких відкинув та не взяв до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо неповноти судового розгляду через необґрунтоване відхилення клопотання про проведення у справі повторної комісійної судово-медичної експертизи, висновки за результатами якої, на його переконання, мали би істотне значення для ухвалення законного та справедливого рішення, а також щодо неправильного застосування судом першої інстанції ч. 1 ст. 49 КК, без врахування положень ч. 2 цієї статті.
Позиції учасників судового провадження 
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття касаційного провадження з огляду на отримані відомості про смерть ОСОБА_8 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 , до касаційного розгляду. 
Потерпілий та його представник заперечували проти закриття касаційного провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 , посилаючись на те, що останнього неправильно звільнено від кримінальної відповідальності.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. 
Як убачається зі змісту зазначених вище судових рішень, ОСОБА_8 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції про залишення без зміни ухвали місцевого загального суду, потерпілий звернувся до суду з касаційною скаргою.
Проте в судовому засіданні суду касаційної інстанції прокурор заявив клопотання про закриття касаційного провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 та надав Суду витяг з ДРАЦСГ про смерть 00036169024 від 15 липня 2022 року, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Водночас в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Об`єднана палата) від 16 січня 2019 року у справі № 761/33482/16-к (провадження № 51-4744кмо18) міститься висновок щодо здійснення касаційного провадження у зв`язку зі смертю засудженого, відповідно до якого у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, є необхідним для реабілітації померлого. 
Позиція Об`єднаної палати, крім іншого, полягає в тому, що смерть засудженого у більшості випадків робить касаційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим. Отже, за висновком Об`єднаної палати в разі смерті засудженого касаційне провадження, як правило, підлягає закриттю. 
Враховуючи, що основною тезою наведеного вище висновку Об`єднаної палати є правова позиція щодо безпредметності подальшого касаційного провадження через неможливість застосування до померлої особи кримінально-правових наслідків діяння, крім випадків, пов`язаних з аспектами реабілітації засудженого, колегія суддів вважає, що аналогічний підхід має застосовуватися і до касаційної скарги потерпілого. 
Водночас з огляду на принцип верховенства права та інші засади кримінального провадження, касаційне провадження не може бути закрито, а підлягає продовженню у випадках, якщо з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, його здійснення буде необхідним для реабілітації засудженого, який помер, або для захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ні ОСОБА_8 , ні його захисник не оскаржували ухвали суду першої інстанцїї, відповідно до якої за клопотанням захисника ОСОБА_9 його було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності та з цієї підстави закрито кримінальне провадження щодо нього. З касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду, за якою вищезазначену ухвалу залишено без зміни, також не зверталися, що також свідчить про відсутність у ОСОБА_8 наміру доводити свою невинуватість.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що після смерті ОСОБА_8 ні близькі родичі, ні члени його сім`ї не зверталися із заявами про розгляд кримінального провадження стосовно нього у зв`язку з необхідністю його реабілітації, а тому підстави для продовження касаційного розгляду з метою реабілітації померлого відсутні.
З урахуванням зазначеногоСуд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого на судові рішення щодо ОСОБА_8 у зв`язку зі смертю останнього.
Керуючись статтями 434, 436, 441 КПК, Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                ОСОБА_3