УХВАЛА

12 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 420/12688/21
адміністративне провадження № К/990/10848/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича - представника ОСОБА_1 
на постанову  П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2022 року
у справі №420/12688/21
за позовом  ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, Державного бюро розслідувань, Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича, Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві 
про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, Державного бюро розслідувань, Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича, Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві про:
- визнання протиправною бездіяльність Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича щодо відмови у наданні публічної інформації на запит на інформацію від 25 червня 2021 року про надання копій розпорядчих актів, на підставі яких заступник директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 перестав займати посаду заступника директора та отримав іншу у ТУ ДБР у м. Миколаєві;
- зобов`язання Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві надати на запит від 25 червня 2021 року копії розпорядчих актів, на підставі яких заступник директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 перестав займати посаду заступника директора та отримав іншу у ТУ ДБР у м. Миколаєві і з дня набрання судовим рішенням законної сили надати до суду звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою  П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено. 
03 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича - представника ОСОБА_1 на  постанову  П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2022 року у справі №420/12688/21.
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України    серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою  статті 328 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 2 частини шостої    статті 12 КАС України, для цілей цього    Кодексу    справами незначної складності є, зокрема, справи стосовно оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Предметом розгляду цієї справи є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у наданні публічної інформації на запит позивача про надання копій розпорядчих актів, на підставі яких заступник директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 перестав займати посаду заступника директора та отримав іншу у ТУ ДБР у м. Миколаєві та зобов`язати відповідача надати таку інформацію.
Враховуючи, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої    статті 328 КАС України    та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною rationeу сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію rationeщодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.
З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями  3,  12,  328,  333 КАС України,        
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича - представника ОСОБА_1 на постанову  П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2022 року у справі №420/12688/21.
2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................
..................................
..................................
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду