УХВАЛА

13 липня 2022 року     
Київ
справа №640/2564/19
адміністративне провадження №К/990/17533/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Усенко Є.А.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (правонаступник Головного управління ДФС у м. Києві), на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі №640/2564/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРА ЛАЙТ» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:
11.07.2022 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - ГУ ДПС), на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2021.
З касаційної скарги вбачається, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у задоволенні клопотання ГУ ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших поважних причин пропуску такого строку. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало, зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що вперше апеляційну скаргу у цій справі було подано 27.09.2021. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2021 року скаржнику поновлено строку звернення до суду з апеляційною скаргою, відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2021 було відмовлено  ГУ ДПС у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та повернуто останню скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків. Вдруге апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 30.06.2021 подано 09.02.2022, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження. 
У клопотанні про поновлення строку відповідачем зазначено, що первинна апеляційна скарга була подана із дотриманням строків на апеляційне оскарження. Крім того, повторно апеляційна скарга подана в межах встановленого КАС України річного строку.  
Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов висновку, що зазначені ГУ ДПС причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки вчасне первинне подання апеляційної скарги не є підставою для повторного звернення до суду у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом. Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторін і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Суд апеляційної інстанції також відхилив довід апелянта про відсутність коштів на сплату судового збору, оскільки невиконання через це вимог закону і суду не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Як вбачається з оскаржуваної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції 16.06.2022 ГУ ДПС подало клопотання, в якому просило поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з підстав відсутності коштів на сплату судового збору, що, на його думку, є поважною причиною пропуску зазначеного процесуального строку. Крім того, апелянт зазначив, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду за умови такого звернення протягом року з дня складення повного тексту судового рішення.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження. Суд зауважив, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутність у ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії. Крім того, вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі також порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки повідомлені ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є поважними, а судом не враховано, що ГУ ДПС не мало можливості сплатити судовий збір внаслідок обмеженого фінансування. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення. Також зазначає, що нормою частини восьмої статті 169 КАС України закріплене право на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом. При цьому ця норма не визначає чітких строків на повторне звернення, зокрема, з апеляційною скаргою. Просить врахувати,  що повторно апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції з дотриманням річного строку, встановленого приписами частини другої статті 299 КАС України. 
Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.  
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. 
Поряд суд касаційної інстанції зазначає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Доводи скаржника, що апеляційна скарга подана в межах річного строку, передбаченого частиною другою статті 299 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції повинен був прийняти апеляційну скаргу до розгляду, є безпідставними, оскільки ця норма імперативно встановлює граничний (присічний) строк на апеляційне оскарження судового рішення суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку, натомість не встановлює можливість незастосування до таких суб`єктів строку на апеляційне оскарження судових рішень, встановлених статтею 295 КАС України, який становить тридцять днів. Не встановлює ця норма і наявність у суб`єктів владних повноважень безумовного права протягом року оскаржувати судове рішення без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (правонаступник Головного управління ДФС у м. Києві), на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі №640/2564/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРА ЛАЙТ» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити ді. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон Є.А. Усенко   М.М. Яковенко