ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/2819/21  Номер провадження 22-ц/814/1448/22	Головуючий у 1-й інстанції Феленко  Ю.А.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.
за участю секретаря судового засідання - Філоненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу позивача, ОСОБА_1 , на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживача, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії 
УСТАНОВИВ:
короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», у якій просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Харківобленерго», яка полягає у не проведенні перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії по   АДРЕСА_1 із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 31.12.2017 по 31.12.2018 та зобов`язати провести такий перерахунок у відповідності до тарифів діючих на період нарахування; 
- визнати протиправною бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Харківенергозбут», яка полягає у не проведенні перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії по АДРЕСА_1 із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 та зобов`язати провести такий перерахунок у відповідності до тарифів діючих на період нарахування.
В обґрунтування позову вказував, що він є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 та споживачем електроенергії, яку до 01.01.2019 надавало АТ «Харківобленерго». З 01.01.2019 АТ «Харківобленерго» проводить діяльність з розподілу електричної енергії, а ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Харківської області. Починаючи з 31.12.2017 він здійснює оплату за спожиту електроенергію щомісячно згідно фактичних показів лічильника. Проте, відповідач АТ «Харківобленерго» нарахування за спожиту електричну енергію здійснює в інший спосіб, штучно збільшуючи нарахування за спожиту електричну енергію, внаслідок чого виникли розбіжності у показах лічильника та нарахуванні оплати за період з 31.12.2017 по 01.03.2021. Згідно з п. 4.7. розділу IV ПРРЕЕ, оплата повинна проводитись за фактично спожиту електричну енергію, відповідно до даних лічильника, які надаються саме споживачем. 17.10.2019 він звернувся до АТ «Харківобленерго» з заявою з приводу здійснення перерахунку спожитої електричної енергії за період з 31.12.2017 по 17.10.2019 у зв`язку з невідповідністю розрахункових показників до фактичного споживання. Також просив надати формулу розрахункових даних за відсутності фактичних показників. АТ «Харківобленерго» надало відповідь, що проведено перевірку відповідності показів електролічильника та виконані корегування, внаслідок чого станом на 31.12.2018 переплата за спожиту електричну енергію складає 23,03 грн та зазначило, що товариство не має інформації щодо оформлених нарахувань за спожиту електроенергію після 01.01.2019. Отримавши неповну відповідь позивач повторно звернувся до АТ «Харківобленерго» з заявою, проте отримав відповідь яка повторювала попередню. В якості додатку було надано довідку з якої вбачається, що АТ «Харківобленерго» вносило невірні покази лічильника з 31.12.2017 по липень 2019. Разом з тим, АТ «Харківобленерго» зазначає, що покази спожитої позивачем електричної енергії здобуто під час контрольних оглядів, що насправді не відповідає дійсності, оскільки засіб вимірювальної техніки встановлено на фасаді його будинку і територія домоволодіння огороджена парканом, через що вільний доступ до електролічильника відсутній. На заяву від 02.03.2020 відповідачі знову фактично проігнорували вимогу надати обґрунтований розрахунок, продовжують нараховувати суму заборгованості, через що надсилають попередження щодо звернення із заявою до суду про видачу судового наказу та відключення від енергопостачання. 22.02.2021 позивач втретє звернувся до АТ «Харківобленерго», підставою для такого звернення стало виявлення ним факту штучного збільшення спожитої електричної енергії відповідачем ПрАТ «Харківенергозбут», яке відбулось 02.06.2020. Так, станом на 02.06.2020 покази прибору обліку становлять 014595 кВт, проте ПрАТ «Харківенергозбут» самостійно вказують як 014688 кВт, чим збільшили обсяг споживання електричної енергії. Таким чином, замість правильної сплати за спожиті 100 кВт електричної енергії, яка дорівнює 90 грн, відповідач збільшує нарахування на 156,24 грн. 05.03.2021 ПрАТ «Харківенергозбут» надало відповідь, що нарахування за спожиту електроенергію проводяться на підставі обсягів споживання електричної енергії, які передаються АТ «Харківобленерго» до товариства. Працівниками АТ «Харківобленерго» так і не надано обґрунтованого роз`яснення щодо перерахунку нарахувань за спожиту електроенергію за період з 31.12.2017 по 31.12.2018, у зв`язку з чим переплата за спожиту позивачем електричну енергію склала 23,03 грн. Відповідачем ПрАТ «Харківенергозбут» не виконано перерахунку спожитої електричної енергії за період з 01.01.2019 по 01.03.2021, яку він просив здійснити у зв`язку з невідповідністю розрахункових показників до фактичного споживання.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог частково. Визнати протиправною бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Харківенергозбут», яка полягає у не проведенні перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії по АДРЕСА_1 із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 та зобов`язати провести такий перерахунок у відповідності до тарифів, діючих на період нарахування.
узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
Вказував, що суд першої інстанції не з`ясував обставин, які мають важливе значення для справи на підставі наявних у справі доказів. Судом не було враховано покази електроенергії, які зазначені в особистому кабінеті споживача на сайті АТ «Харкеівобленерго» (а.с. 15, 16, 17), що відповідачем в травні  2020 року незаконно було введено замість 100кВ/год витрачено електроенергії, а 193 кВт/год. Незаконне завищення витрат електроенергії потягло за собою невірне здійснення подальшого обрахунку спожитої електроенергії та нарахування оплати. Не врахував місцевий суд також доводи про те, що 02.06.2020 року контрольні показники лічильника відповідачем не знімалися. 
Вказував, що висновки місцевого суду про те, що оскарження рішень відповідачів є по суті різновидом претензії, та, що зазначені обставини можуть бути лише запереченнями споживача у разі пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості, - суперечать вимогам закону України «Про захист прав споживачів».
Також, місцевий суд всупереч вимог матеріального та процесуального права дійшов висновку про неефективність обраного ним способу правового захисту.
узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;
У відзивах на апеляційну скаргу представники ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» прохали рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Вказували, що позивачем у справі не надано доказів, які б свідчили про порушення його прав. 
встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;
Місцевим судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з постачання електричної енергії, облік нарахувань та оплата за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . 
Покази лічильника електроенергії позивач надавав АТ «Харківобленерго» шляхом повідомлення та внесення показів в особистому кабінеті на сайті АТ «Харківобленерго» (а.с. 15, 16, 17).
Позивач неодноразово звертався до відповідачів із зверненнями щодо проведення перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника у відповідності до тарифів, діючих на період нарахування.
Як вбачається з відповіді АТ «Харківобленерго» від 21.10.2019 за № 57РВ/26-3941 станом до розрахункових показів електролічильника «012566» від 31.12.2018 переплата за спожиту електричну енергію в АТ «Харківобленерго» складає 23,03 грн, яка буде перерахована на особовий рахунок ОСОБА_1 в ПрАТ «Харківенергозбут» у листопада 2019 року (а.с. 21).
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, які б підтверджували порушення його прав відповідачами. Так, позивачем не доведено, що відповідачі здійснювали нарахування за спожиту електричну енергію в інший спосіб ніж це передбачено чинними нормативними актами, при цьому, штучно збільшуючи нарахування за спожиту електричну енергію, внаслідок чого могли виникнути розбіжності у показах лічильника та нарахуванні оплати. Позивач в судовому засіданні зазначив, що йому не відомо чи є в нього переплата за спожиту електричну енергію, проте вважає, що нарахування здійснено в більшому розмірі ніж ним спожито. При цьому, різницю в нарахуванні позивач назвати не зміг, але вважає, що вона приблизно дорівнює сумі заборгованості за спожиту електричну енергію, про яку вказують відповідачі.
Місцевий суд також зазначив, що позивач, будучі обізнаним про тарифи на електричну енергію, не був позбавлений можливості здійснювати оплату за фактично спожиту електричну енергію відповідно до показань свого лічильника та за діючими на час споживання тарифами.
Оскарження ОСОБА_1 дій АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» щодо не проведення перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 31.12.2017 по 31.12.2018, 01.01.2019 по 01.03.2021, які по суті є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту прав. Зазначені позивачем обставини можуть бути запереченнями у разі пред`явлення до нього позову АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості, однак таких позовних вимог до ОСОБА_1 ніхто не заявляв.
Враховуючи, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його порушеного права чи законного інтересу з боку АТ «Харківобленерго», ПрАТ «Харківенергозбут», а в діях відповідачів не встановлено порушень положень вимог чинного законодавства, місцевий суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. 
У відповідності із вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з апеляційної скарги оскаржується рішення місцевого суду лише в частині вимог до Публічного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про встановлення бездіяльності, яка полягає у непроведені перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії по об`єкту споживання за адресою АДРЕСА_1 із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 та зобов`язати провести такий перерахунок у відповідності до тарифів, діючих на період нарахування.
Місцевий суд вірно визначив, щодо правовідносини між сторонами регулюються нормами Конституції України, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України) 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, станом на 01.01.2019 року контрольні показники лічильника обліку електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 становили 12566 кВт/год, а станом на 28.02.2021 - 15740 кВт/год. 
В цей період тарифи на оплату спожитої електричної енергії становили в місяць: до 100 кВт год - 90 коп, більше 100 кВт/год - 1,68 грн, а з 01.01.2021- 1,68 грн за 1 квт. електроенергії. 
Апелянт зазначає про те, що в травні 2020 року йому незаконно було враховано обсяг спожитої електричної енергії 193 кВт, замість 100 кВт в місяць.
Як вбачається з доказів, наданих сторонами у справі, виписок з особового рахунку та проведеного розрахунку нарахування заборгованості (а.с. 10-26) при обрахуванні наявності заборгованості у позивача у справі відповідачами враховувалися тарифи на оплату електроенергії, зокрема у листі ПАТ «Харківенергозбут» від 05.03.2021 року № 01-31пЗВ/044-2917 складено детальний розрахунок, як облікованої електричної енергії, так і проведений розрахунок заборгованості за спожиту електричну енергію, зокрема, вказано, що в період з 31.10.2019 по 28.02.2021 (включаючи спірний місяць травень 2020 року) спожито електричної енергії 15740 кВт – 13790 кВт = 1950 кВт. 
При цьому, оплата нараховувалася в максимально можливих розмірах по 0, 90 грн за 1 кВт. Електроенергії було обраховано 1400 кВт, а вартість решти електроенергії 550 кВт. обрахована за тарифом 1,68 грн, що повністю відповідає вимогам закону. 
Позивачем у справі не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення його прав. Сам по собі факт ведення відповідачами некоректного обліку спожитої електричної енергії, ще не свідчить про порушення прав споживача. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає вірними висновки місцевого суду в частині, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, які б підтверджували порушення його прав відповідачами; позивачем не доведено, що відповідачі здійснювали нарахування за спожиту електричну енергію в інший спосіб ніж це передбачено чинними нормативними актами, при цьому, штучно збільшуючи нарахування за спожиту електричну енергію, внаслідок чого могли виникнути розбіжності у показах лічильника та нарахуванні оплати. 
Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині висновків місцевого суду не спростували.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що вимога про зобов`язання провести перерахунок нарахованої плати за споживання електричної енергії є ефективним способом захисту прав позивача, - є обґрунтованими.
Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо, якщо особа вважає, що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом.
Задоволення вимоги про зобов`язання постачальника провести перерахунок заборгованості може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Таке відображення спірного боргу в особовому рахунку може спровокувати споживача на помилкову сплату коштів всупереч його волі.
Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині знайшли своє підтвердження, однак помилковість висновків місцевого суду про неналежний спосіб захисту, не призвели до невірного вирішення справи. 
висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, - підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 30 червня 2022 року.

Головуючий суддя                                                          П.С. Абрамов

Судді                                                                         Т.В. Одринська

В.П. Пікуль