УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня2022  року
м. Київ
справа № 361/6846/15-к
провадження № 51-5977 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого                            ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня                    2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року,
встановив:
Вироком  Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року   ОСОБА_5 засуджено за  п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років. Цим же вироком визнано його невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень.
ОСОБА_6 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 400 КК України, на підставі                       ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. Цим же вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень.
ОСОБА_7 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років. Цим же вироком   ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень, а також визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
ОСОБА_8 засуджено за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. Цим же вироком його визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 ,                  ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 змінений на тримання під вартою з обрахуванням строку відбування покарання з 24 вересня 2020 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , кожному, в строк відбування покарання зараховано попереднє ув`язнення з 26 березня                        2015 року по 15 січня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , з кожного, на користь держави судові витрати 8 241, 53 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,  ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , кожному, моральну шкоду в розмірі по 500 000 грн., завданої внаслідок вчинення злочину.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року апеляційні скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , залишено без задоволення.
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та в їх інтересах захисника ОСОБА_4 , а також обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_12 задоволено частково.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року змінено.
Виключено із мотивувальної частини вироку посилання суду як на докази винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 : протокол огляду автомобіля «БМВ-750», д.н.з. НОМЕР_1 , від 26 березня 2015 року; протокол огляду кімнати АДРЕСА_1 від 26 березня 2015 року; протокол проведення слідчого експерименту від 27 березня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ; протокол проведення слідчого експерименту від                   27 березня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 ; висновки                        судово-імунологічних експертиз №№ 183, 185 від 07 липня 2015 року; висновки молекулярно-генетичних експертиз:   № 2-04/695 від 17 вересня 2015 року,                        №№ 2-04/327, 2-04/330 від 31 серпня 2015 року, №№ 2-04/328, 2-04/333, 2-04/321,                  2-04/324, 2-04/317, 2-04/319 від 01 вересня 2015 року, № 2-04/323 від 07 вересня                   2015 року; висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № 3-05/477 від                     08 квітня 2015 року.
Виключено із обвинувачення визнаного судом доведеним нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 одного удару кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_13 в районі перехрестя автомобільної дороги «Північно-східний об`їзд м. Києва» та автомобільної дороги «Бориспіль-Баришівка».
В решті вирок суду залишено без зміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у строк відбування покарання, строк їх попереднього ув`язнення з 24 вересня 2020 року до       23 травня 2022 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2020 року до 17 лютого 2021 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Захисник  ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернулася із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень суду першої та апеляційної інстанцій щодо засудженого.
Скарга відповідає вимогам ст. 427 КПК України, подана належною особою та в строк, встановлений для касаційного оскарження судових рішень.
Керуючись ст.ст. 424 – 428 КПК України, Суд
постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду                     м. Києва від 24 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від                             23 травня   2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                            ОСОБА_3