ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/656/22 Справа № 214/1117/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 червня 2022 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Дербіна Д.О. на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

за участю:
захисника                                                        Дербіна Д.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року водій ОСОБА_1 31 січня 2022 року о 19.35 год. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по вул. Бикова біля буд. 2, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.р.н. НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, виїжджаючи на перехрестя, де організовано круговий рух, не надала перевагу іншому учаснику дорожнього руху, який рухався по колу, наслідком чого стало зіткнення з автомобілем Toyota RAV 4, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 б, 16.12, дорожній знак 2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що неодноразово звертався до суду щодо видачі копії оскаржуваної постанови, однак отримав її лише 24 травня 2022 року.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 на момент ДТП знаходилась в межах нерегульованого перехрестя, де організовано круговий рух, що підтверджується схемою організації дорожнього руху, наданою Департаментом розвитку інфраструктури міста. Вказує, що відеозаписом, наданим ОСОБА_2 , підтверджується, що автомобіль під його керуванням рухається по нерегульованому перехрестю, де організовано круговий рух та намагаючись виїхати з нього у напрямку вул.Паркова допустив зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo. Зазначає, що зміна смуги руху правилами ПДР України не забороняється. Звертає увагу, що ОСОБА_2 не переконався у безпечності свого маневру, що підтверджується відеозаписом.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 27 квітня 2022 року. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 24 травня 2022 року, а апеляційну скаргу до суду першої інстанції було подано 31 травня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 24 травня 2022 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
       При цьому положеннями п. 2.3б Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Згідно п. 16.12 Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 "Круговий рух" , надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.
       Дорожній знак 2.1 "Дати дорогу" Правил дорожнього руху України — знаком пріоритету, що вказує на те, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 ("Напрямок головної дороги") - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
       Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП до нього від 31 січня 2022 року з фототаблицями; поясненнями водіїв — учасників ДТП, наданими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення; відеозаписами з відеореєстраторів, а також іншими наявними доказами у справі. 
       Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
       Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з оскаржуваної постанови суд оцінив показання останньої у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами та прийшов до висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       Посилання захисника на те, що судом першої інстанції не було встановлено усі обставини ДТП та не надано оцінку доводам сторони захисту не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.
       Так, судом першої інстанції було встановлено, що перехрестя, на якому відбулось ДТП, з урахуванням відомостей, що містяться на схемі місця ДТП та вимог п. 16.1 ПДР України є нерегульованим, позначено дорожніми знаками 2.1 "Дати дорогу", 4.10 "Круговий рух" та 7.8"Напрямок головної дороги".
       При цьому схема місця ДТП була складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої
наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення у присутності ОСОБА_1 та остання жодних зауважень чи заперечень під час її складання не мала, а тому суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги копію схеми ОДР, наданої захисником.
       Суд першої інстанції обгрунтовано критично оцінив доводи захисника про те, що дія дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу" не розповсюджується на той участок дороги, на якому знаходилась ОСОБА_1 в момент ДТП, оскільки вказані доводи спростовуються схемою ДТП та відеозаписами з реєстраторів.
       Крім того, як слідує з відеозапису з реєстратора на момент виїзду на перехрестя Chevrolet Aveo під керуванням ОСОБА_1 рухався у правій полосі руху, після того, як транспортний засіб “ГАЗ”, що рухався попереду, зупинився перед кільцем, водій ОСОБА_1 не зупинила свій автомобіль, а об`їхала праворуч транспортний засіб “ГАЗ”, який пропускав автомобіль Toyota RAV 4 під керуванням ОСОБА_2 . 
       Вищезазначене також спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що транспортний засіб “ГАЗ” їхав ліворуч від неї.
       З приводу відповідності дій водія ОСОБА_2 . Правилам дорожнього руху України судом першої інстанції було обгрунтовано встановлено, що його дії відповідають вимогам ПДР України, зокрема, п. 10.5 ПДР України, яким встановлено, що виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч. 
       Крім того, з відеозапису з реєстратора слідує, що ОСОБА_2 здійснював виїзд з головної дороги перехрестя з кільцевим рухом та мав перевагу в русі. 
       З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції критично оцінив надані ОСОБА_1 та її захисником пояснення, та прийшов до висновку, що остання не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, виїжджаючи на перехрестя, де організовано круговий рух, не надала перевагу іншому учаснику дорожнього руху, який рухався по колу та виїжджав з головної дороги, внаслідок чого відбулось ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду захисником не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.
Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.
Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.
       Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
       З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
       При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
       Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом. 
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду – без змін. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Дербіну Д.О. строк на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Дербіна Д.О. — залишити без задоволення.
Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП — залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот