ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року 
м. Київ

справа № 813/2118/18
касаційне провадження № К/9901/63251/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року (головуючий суддя - Лунь З.І.)
та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Запотічний І.І.; судді - Довга О.І., Улицький В.З.)
у справі № 813/2118/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Капітал» 
до Державної фіскальної служби України, 
Головного управління ДФС у Львівській області, 
Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Капітал» (далі - ТОВ «Фенікс-Капітал»; позивач; платник) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України; відповідач-1), Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області; відповідач-2), Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Залізнична ОДПІ; відповідач-2), в якому просило: визнати протиправною бездіяльність відповідачів, що полягає у нездійсненні збільшення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми 5289124,17 грн, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати відповідачів збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму 5289124,17 грн, на яку платник має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та відобразити відповідне збільшення у витязі з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 11 червня 2018 року адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність ДФС України, що полягає у нездійсненні збільшення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми 5289124,17 грн, на яку ТОВ «Фенікс-Капітал» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язав відповідача-1 збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму 5289124,17 грн, на яку платник має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та відобразити відповідне збільшення у витязі із системи електронного адміністрування податку на додану вартість. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 03 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

ГУ ДФС у Львівській області звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. 

В обґрунтування своїх вимог відповідач-2 посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. При цьому наголошує на помилковості висновків судових інстанцій про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. 

Верховний Суд ухвалою від 18 жовтня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДФС у Львівській області.

16 листопада 2018 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій з`ясовано, що Залізничною ОДПІ за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки правомірності формування ТОВ «Фенікс-Капітал» залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2013 року, оформленої актом від 27 лютого 2014 року  № 259/15-01/36500580, прийнято податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2014 року              № 0002061501, згідно з яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2009 року на 5294942,50 грн.  

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі               № 813/5131/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року, скасовано податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2014 року                       № 0002061501 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2009 року на 5289124,17 грн.

Вищий адміністративний суд України ухвалами від 22 червня 2016 року, 23 лютого 2017 року та             21 червня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Залізничної ОДПІ на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня            2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року у справі № 813/5131/14.

Маючи право на податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2009 року в розмірі 5289124,17 грн позивачем 17 серпня 2017 року подано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року, в якій в рядку 1 «Від`ємне значення, що включається до податкового кредиту» відображено суму 5289124,00 грн та збільшено значення рядка 19 «Від`ємне значення», а також значення рядка 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду» на 5289124,00грн.

Зазначену податкову звітність прийнято ДФС України, проте автоматично в Єдиному реєстрі податкових накладних відновлену суму зараховано не було.

На звернення позивача відповідачем-2 листом від 09 жовтня 2017 року № 16805/10/13-01-12-11 повідомлено, що оскільки від`ємне значення в розмірі 5289124,17 грн не відображено в декларації ТОВ «Фенікс-Капітал» з податку на додану вартість за червень 2015 року, то ця сума не може в подальшому бути використана при розрахунку реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-III «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України): з 01 січня до 01 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 01 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 200-1 розділу V ПК України.

При цьому підпунктом 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX ПК України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових УНаклОтр, УНаклВид та УМитн, що були сформовані починаючи з 01 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом: до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Оскільки при розгляді адміністративної справи № 813/5131/14 встановлено правомірне включення позивачем до складу від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5289124,17 грн за червень 2009 року, то наявність цієї суми в декларації за червень 2015 року надавала би змогу ТОВ «Фенікс-Капітал» зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за правилами підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.

Зважаючи на наявність такого права, 17 серпня 2017 року платник подав податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року, в якій відобразив відповідний показник. 

Зазначена податкова звітність за липень 2017 року прийнята ДФС України, що відповідачем-1 не заперечується, проте автоматично в Єдиному реєстрі податкових накладних відновлена сума зарахована не була. 

За правилами пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за відповідною формулою.

Отже, наведеною законодавчою нормою передбачена можливість такої реєстрації.

Відтак, зважаючи на доведеність у розглядуваній ситуації факту порушення прав ТОВ «Фенікс-Капітал» на застосування підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України в частині автоматичного збільшення суми податку на додану вартість, на яку платник мав право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування на суму 5289124,17 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачене пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України, висновок судових інстанцій про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ГУ ДФС у Львівській області без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін. 

У частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.

Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від            15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                             І. А. Гончарова

Судді                                                                                                     І. Я. Олендер

                                                                                             Р. Ф. Ханова