УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 507/679/20
провадження № 51-1179ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 24 червня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 січня 2022 року щодо ОСОБА_5 ,
Рух справи і зміст судових рішень
За вироком Любашівського районного суду Одеської області від 24 червня 2021 року  ОСОБА_5  визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
На підставі ч. 4 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 19 лютого 2021 року та за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 26 січня 2022 року апеляційну скаргу захисника залишив без задоволення, а вказаний вирок – без змін. 
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вищезазначені судові рішення щодо ОСОБА_5 , і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Суду
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник зазначає про незаконність рішень суду першої та апеляційної інстанцій, при цьому, окрім іншого, вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у рішеннях суду першої та апеляційної інстанцій, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.
Крім того, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі захисник, хоч і вказує не допущене судами обох інстанцій істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, проте не зазначає конкретно в чому таке істотне порушення полягало із врахуванням положень ст. 412 КПК і доводи на обґрунтування цього. 
Таким чином, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування чи зміни касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу. 
При цьому у поданій касаційній скарзі захисник не вказує, в чому незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду відповідно до положень  ч. 1 ст. 438 КПК і доводи на обґрунтування цього, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанціїв силу ст. 419 КПК та які доводи її апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Крім того, захисник хоча і вказує у касаційній скарзі про те, що апеляційним судом було залишено без розгляду його клопотання про повторне дослідження доказів, чим було порушено право сторони захисту на змагальність сторін, однак ним не зазначено,у чому саме суд апеляційної інстанції порушив вимоги ч. 3 ст. 404 КПК та у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції не повністю або з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення) відмовив. 
Крім того, в порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги захисником не додано її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 1 копії касаційної скарги з додатками до неї).
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки подана захисником скарга не відповідає вимогам 
ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 24 червня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 січня 2022 року щодо ОСОБА_5 та встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення недоліків скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                      ОСОБА_3