Ухвала 
 
27 травня 2022 року
м. Київ
справа № 211/1553/21
провадження № 61-4463 ск22 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», в особі Демінського Сергія Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради в особі служби у справах дітей - начальника Займукової Ірини Афанасіївни, про визнання недійсними електронних торгів та договору відступлення прав вимоги,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року позов                  ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оформлених протоколом електронного аукціону від 05 червня 2018 року №UA-EA-2018-04-17-000075-а, в частині продажу активів права вимоги за кредитним договором від 03 вересня 2013 року № 3-0160/13/21-ZNW, укладеним з фізичною особою, забезпечення - двокімнатна квартира, загальною площею - 45,31 кв. м, житловою площею - 31,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; порука ФО, у складі лоту № F35GL21356. Визнано недійсним договір                     від 04 липня 2018 року № 1204-Ф про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги за кредитним договором від 03 вересня 2013 року № 3-0160/13/21-ZNW між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК«Довіра та гарантія». Визнано недійсним договір від 04 липня 2018 року про відступлення прав за Договором іпотеки (Іпотечним договором ) від 03 вересня 2013 року                            № 3-0188/13/21-ІР.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.
20 травня 2022 рокудо Верховного Суду через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, у якій просила її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Щодо строків касаційного оскарження
У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст судового рішення не отримувала, в системі «Електронний суд» 19 травня 2022 року відбувся збій, тому касаційна скарга відправлена із запізненням.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції від 19 квітня 2022 року було складено цього ж дня та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 квітня 2022 року. 
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.
Щодо підстав касаційного оскарження
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої              статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої               статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Щодо надання доказів надсилання учасникам справи копій поданих до суду в електронній формі документів
Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
За правилом пункту 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.
За правилом частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Наведе правило також визначено пунктом 29 згаданого Положення.
У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету (пункт 29 Положення).
Касаційна скарга подана  ОСОБА_1 в електронній формі та скріплена кваліфікованим електронним підписом, однак доказів надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів або доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги заявником не надано для всіх учасників справи. 
Аналогічний підхід Верховного Суду до застосування положень частини сьомої статті 43 ЦПК України при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, викладено зокрема в ухвалах від 24 грудня               2021 року справа № 495/2183/16-ц, від 31 січня 2022 року справа                    № 369/4065/19, від 01 лютого 2022 року справа № 345/2745/14-ц,                      від 09 лютого 2022 року справа № 504/2175/17, від 14 лютого 2022 року справа № 522/9796/20, від 17 лютого 2022 року справа № 201/11868/21,
від 17 лютого 2022 року справа № 201/10105/21.
Отже заявнику необхідно надати суду докази надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів абодокази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів.
Верховний Суд звертає увагу, що ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року ця справа на підставі положень частини шостої статті 19 ЦПК України визнана малозначною. Касаційна скарга не містить посилань на підстави, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, які передбачені підпунктами «а-г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. 
Зокрема, заявник не мотивує наявність підстав для розгляду касаційної скарги тією обставиною, що суд помилково відніс зазначену справу до категорії малозначних.
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ: 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року.  
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь