Справа № 127/6766/22 
Провадження № 33/801/329/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. 
23.05.2022 на адресу суду адвокат правопорушника подав письмові доповнення до апеляційної скарги, в яких викладені інші доводи, які виходять за межі доводів апеляційної скарги, яка прийнята до розгляду. Оскільки нормами КУпАП доповнення до апеляційної скарги, як процесуальний документ не передбачені, а також в силу ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд їх до розгляду не приймає. 
Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Щодо клопотання про допит свідків, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання задоволенню не підлягає. 
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Суддя апеляційного суду прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання, так як дане клопотання не заявлялось в суді першої інстанції, хоча правопорушник не був позбавлений цього права, однак ним не скористався. 
В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився. Належним чином був повідомлений. Подав клопотання про відкладення судового засідання.
Також, 24.05.2022 на електронну адресу суду від представника  ОСОБА_1 –адвоката Прядки В.М. надійшло клопотання, в якому він просить відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки в цей час він приймає участь в іншому судовому засіданні.
Суддя визнав причини неявки його неповажними. Разом з тим, адвокат у поданому клопотанні не мотивував необхідність його обов`язкової участі в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги, враховуючи, що позиція скаржника висловлена останнім в апеляційній скарзі.
Крім того, суддя наголошує на тому, що скаржник та його адвокат не скористалися правом на подання заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або за допомогою онлайн-сервісу відеозв`язку «EasyCon», хоча мали право це зробити. Подана заява розцінюється судом, як спроба затягування розгляду справи. 
Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, зважаючи на те, що причини неявки захисника, з урахуванням обставин справи, суд не розцінює як поважні, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.
Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Відповідно до  ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
П. 2.9 (а) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544957 від 23.03.2022 о 01 год. 50 хв., який є одним із доказів у справі, ОСОБА_1 , 23.03.2022 о 01 год. 15 хв. в м. Вінниця по 1-му пров. Київський ,66, керував т/з Volkswagen Passat д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної Ради», алкотест 6820, результат позитивний 0,63 ‰, 0,58 ‰, згідно висновку №0299 від 23.03.2022, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так в ході оформлення протоколу про адміністративне порушення працівниками поліції було вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. 
Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2); висновком №0299 від 23.03.2022 КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної Ради», алкотест 6820, результат позитивний 0,63 ‰, 0,58 ‰ (а.с. 4); рапортом (а.с. 3) та відеозаписом (а.с.5).
Докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).
Відповідно до п. 13 Порядку №1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
У висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0299 від 23.03.2022 року 02 год 00 хв, зазначено, що  ОСОБА_1  перебуває у стані алкогольного сп`яніння, алкотест 6820, результат позитивний 0,63 ‰ та 0,58 ‰
З висновком був ознайомлений та згоден, про що свідчить його підпис, тобто він володів інформацією, яку підписував. 
Належних доказів в підтвердження неправомірності в діях лікаря ОСОБА_1 також не надав.
З відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 в медичному закладі пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», при цьому будь-яких зауважень при складенні висновку, а також щодо процедури проходження і результату огляду висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» чи клопотань правопорушник не заявляв.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаного проходження огляду, фальсифікації, скаржником надано не було.
Враховуючи наведене, суддя вважає, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду  ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Відтак доводи скаржника в апеляційній скарзі, що працівники поліції порушили процедуру огляду, так як установивши ознаки алкогольного сп`яніння, в першу чергу повинні запропонувати огляд на місці і лише в разі відмови проводити огляд в лікарні, не приймаються до уваги.
Під час складання протоколу працівниками поліції роз`яснено  ОСОБА_1 його зміст, права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, вилучено у останнього водійське посвідчення та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань не заявляв та протокол підписаний правопорушником.
За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.
Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення. 
Крім того належних та допустимих доказів в підтвердження неправомірності в діях працівників поліції, ОСОБА_1 також не надав до суду першої інстанції, і до апеляційного суду.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов вірного висновку про доведеність ОСОБА_1 вини у порушенні п. 2.9А, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину визнав та що 23.03.2022 о 01 год. 15 хв. керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не заперечував.
Суддя апеляційної інстанції також вважає безпідставними доводи скаржника про те, що рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості, оскільки наявний у матеріалах даної справи рапорт не є однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та який досліджується і оцінюється судом в сукупності з іншими матеріалами адміністративної справи, такими як: протоколом про адміністративне правопорушення; висновком медичного огляду та відеозаписом.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 подавав до суду першої інстанції заяви щодо ознайомлення із матеріалами справи та отримання копії диску з відеозаписом, однак до моменту подання апеляційної скарги з матеріалами справи не ознайомився та відеозапис не надано, є безпідставними, оскільки спростовуються розписками, в яких вбачається що скаржник отримав копію диску та ознайомився із справою (а.с. 20-21).
Вказані доводи суддею розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.
Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання. Доказів, які б спростовували вину скаржника не надано.
Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та визнав винуватим  ОСОБА_1 . Так як керуючи автомобілем водій не повинен перебувати в стані алкогольного сп`яніння, оскільки для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі що передбачено Правилами дорожнього руху України. 
Суддя вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки факт перебування у стані алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суддя -    
                           П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           М. М. Якименко