Ухвала
Іменем України 
10травня 2022 року
м. Київ
Провадження № 51-7868ск18
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 30 червня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року,  
встановив:
Вироком Дзержинського міського суду Донецької області 29 вересня  2017 року, який ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 квітня 2018 року залишено без зміни, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Постановою Другої судової палати Касаційного кримінального суду від   31 січня 2019 року вищезазначений вирок та ухвалу змінено, а саме на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII зараховано ОСОБА_4 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до 19 квітня 2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті судові рішення залишено без зміни.
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 30 червня 2021 року заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 29 вересня 2017 року за ч. 1 ст. 115 КК України за нововиявленими обставинами, залишено без задоволення. 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу міського суду Донецької області від 30 червня 2021 року, без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить оскаржувані судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції за його заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Стверджує, що він помилково засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України, а не за нормами, передбаченими розділом ХІХ КК України «Злочини проти встановленого порядку несення військової служби». Зазначає, що судом першої інстанції було задоволено його клопотання про витребування з Харківського НДІСЕ висновку експерта щодо проведення судової хімічної експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, однак зміст даного висновку не враховано. Вказує, що судом необґрунтовано відмовлено у витребуванні з військової частини ПП НОМЕР_1 акту службового розслідування щодо причин і умов загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 , а також безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотань про виклик свідків для допиту у судовому засіданні: слідчого Торецького відділення поліції ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , військових прокурорів Військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з приводу обставин досудового розслідування та незаконним тримання його під вартою. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Системне тлумачення глави 34 КПК України у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК України, відповідно  до якого нововиявленими обставинами визнаються: 
– штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
– скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
– інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.
Як вбачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 29 вересня 2017 року судом першої інстанції залишено без задоволення, оскільки ОСОБА_4 не довів, що існують істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі йому під час первинного розгляду справи, і судом не встановлено обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути у розумінні п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України.   
В обґрунтування заяви засуджений посилався, зокрема, на ту обставину, що в матеріалах кримінального провадження відсутні висновки судово-хімічної експертизи, призначеної під час досудового розслідування слідчим   ОСОБА_10 1 березня 2016 року, проте у разі, якби зміст висновку був відомий, ймовірно міг би підтвердити його непричетність до вчиненого кримінального правопорушення, за яким його засуджено.                    Мотивуючи своє рішення, місцевий суд зазначив, що вказаний висновок ані сам по собі, ані разом з раніше виявленими обставинами не доводить неправильність вироку Дзержинського міського суду Донецької області від  29 вересня 2017 року, і вказав, що не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, виявлення після ухвалення такого рішення доказів, які підтверджують або спростовують факти, досліджені судом, оскільки нові докази можуть слугувати підставою для перевірки судового рішення в апеляційному порядку, але не у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Також суд вказав, що події щодо обставин перебування ОСОБА_4 в ІТТ Торецького ВП 28 квітня 2016 року, розслідуються у іншому кримінальному провадженні, розслідування якого здійснюється слідчими ДБР, відомостей про постановлення вироку за зазначеним кримінальним провадженням суду не надано, і зазначені події мали місце вже після смерті ОСОБА_5 та безпосередньо відношення до обставин злочину не мають.
З приводу посилання засудженого як на нововиявлену обставину на ухвалення Верховним Судом постанови від 05 лютого 2019 року у справі № 223/514/16-к, судом правильно звернуто увагу, що ухвалення Верховним Судом рішення у кримінальних провадженнях щодо подібних правовідносин не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 459 КПК України.   
З огляду на викладене місцевий суд, дослідивши матеріали провадження за заявою засудженого та матеріали кримінальної справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що нововиявлених обставин, передбачених  ст. 459 КПК України, у заяві не наведено.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу в апеляційному порядку, належним чином перевірив доводи апеляційної скарги засудженого, аналогічні доводам його касаційної скарги, та надав на них вмотивовані відповіді. Зокрема, зазначив, що під час апеляційного розгляду не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права, а доводи засудженого фактично зводяться до скасування вироку суду з метою досягнути нового слухання справи, а тому відсутні передбачені КПК України підстави для перегляду вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 29 вересня 2017 року та скасування оскаржуваної ухвали.
Викладені в ухвалі апеляційного суду мотиви залишення без задоволення апеляційної скарги є обґрунтованими, вважати ці висновки неправильними чи сумнівними підстави відсутні. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 30 червня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                     ОСОБА_11