Справа № 443/1820/21                                                                Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І. 
Провадження № 33/811/93/22                                                                 Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В. 
з участю особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року, 

       встановив:        

       Постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року,
ОСОБА_1   ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
ОСОБА_1  визнано винним у тому, що він 14.11.2021 о 01 год 30 хв в м. Жидачів по вул. Гніздичівська,6 Стрийського району Львівської області, керував мотоциклом марки «Mustang МТ 110-2», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
       На постанову судді Ференс Йосип Іванович  подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2021 року; оскаржувану постанову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Жидачівського районного суду  Львівської області від 22 грудня 2021 року ОСОБА_1  мотивує тим, що розгляд справи відбувся у його відсутності.  
В обґрунтування апеляційних вимог  ОСОБА_1  покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки суд розглянув справу у його відсутності. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
               Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.
       Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
       Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
       Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
       Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
       Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
       Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №170080 від 14.11.2021; роздруківкою з приладу «Драгер», згідно якого встановлено у  ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю - 1,41%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом події; поясненнями свідка ОСОБА_2 , яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі, та в яких останній власноручно зазначив про те, що випив дві пляшки пива по о,5 л марки «Закарпатське» алкогольне. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згідний. 
       При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому. 
       Тобто особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.
       Крім того, як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить його підпис у такому. 
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
        Крім цього, суд першої інстанції врахував, що відповідно до довідки ВП №1 Стрийського РУП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_1 не значиться у підсистемі «НАІС Посвідчення водія» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційного порталу Національної поліції України» як такий, що отримував посвідчення водія. При цьому, суд зазначив, що Верховним Судом України у пункті 28 постанови Пленуму від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що суди не вправі застосовувати накладення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Беручи до уваги викладені обставини, місцевий суд прийшов до вірного переконання про відсутність правових підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Щодо покликань ОСОБА_1 в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги. 
       З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
       Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.    
       Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
       Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
       Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року. 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

               Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА