Справа № 445/2059/21                                Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М. 
Провадження № 22-ц/811/4669/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 травня 2022 року м.Львів

       Справа № 445/2059/21
  Провадження № 22ц/811/4669/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
з участю:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення  Золочівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Золочеві 13 грудня 2021 року у складі судді Сивака В.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до Ясеновецького закладу загальної освіти І-ІІ ступенів Золочівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - 

встановив:
22 вересня 2021 року ОСОБА_3 звернулася з цим позовом. В обгрунтування позову посилається на те, що з 1 січня 1991 року вона призначена на посаду вчителя української мови та літератури Ясеновецької середньої школи Золочівського району Львівської області. Відповідно до Закону України «Про повну загальну середню освіту» 1 червня 2020 року між нею (позивачем) та відповідачем укладено строковий трудовий договір на один рік. Вказує, що у зв`язку із закінченням строку дії такого договору 1 червня 2021 року, 24 травня 2021 року відповідачу скеровано заяву про укладення наступного строкового трудового договору. Зазначає, що 27 серпня 2021 року директором Ясеновецького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Золочівського району Львівської області видано наказ про звільнення її (позивача) з роботи. Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки з моменту припинення дії строкового трудового договору (1 червня 2021 рік) до часу видання наказу про її звільнення (27 серпня 2021 рік) вона (позивач) виконувала свої трудові обов`язки і жодна із сторін не вимагала їх припинення. Стверджує, що наказ про її звільнення є незаконним, а звільнення - протиправним. Просить позов задовольнити.
Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2021 року в позові відмовлено.
Рішення суду оскаржила позивач. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви. 
21 лютого 2022 року відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до абз. 3 ч.2 ст.22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі трудових договорів, що укладаються строком від одного до трьох років.
Підпунктом 2 пункту 3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону визначено, що набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з педагогічними працівниками державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, яким виплачується пенсія за віком, згідно з п.9 ч.1 ст.36 КЗпП України.
До 1 липня 2020 року керівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з педагогічними працівниками таких закладів освіти, яким виплачується пенсія за віком, з одночасним укладенням з ними трудових договорів строком на один рік. У разі незгоди з продовженням трудових відносин на умовах строкового трудового договору педагогічні працівники, яким виплачується пенсія за віком, звільняються згідно з пунктом 9 частини першої ст. 36 КЗпП України. Після закінчення строкутрудового договору з такими педагогічними працівниками можуть укладатися строкові трудові договори відповідно до абзацу третього частини другої статті 22 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. З наведеного слідує висновок про необхідність волевиявлення обох з сторін.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа №607/18964/18) із закінченням строку трудового договору трудові відносини припиняються навіть тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна з сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин.
Встановлено, що ОСОБА_3 з 1 січня 1991 року працювала на посаді вчителя української мови та літератури Ясеновецької СШ Золочівського району Львівської області на умовах безстрокового трудового договору.
2 квітня 2020 року, на виконання вимог абз.3 ч.2 ст. 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту», пп.2 п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України, відповідно до наказу директора Ясеновецького навчально-виховного комплексу «Загальний навчальний заклад І-ІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» №11 від 2 квітня 2020 року позивача повідомлено про запровадження зміни істотних умов праці вчителю української мови і літератури ОСОБА_3 , про припинення безстрокового трудового договору, як з педагогічним працівником, якому виплачується пенсія за віком та одночасно про можливість укладення строкового трудового договору на один рік без проведення конкурсу. Позивачу запропоновано надати згоду чи незгоду продовжувати роботу на посаді вчителя на умовах строкового трудового договору.
У заяві ОСОБА_3 від 21 травня 2020 року висловлена її згода на продовження роботи на посаді вчителя української мови та літератури на умовах строкового трудового договору терміном з 3 червня 2020 року по 31 серпня 2021 року.
Із заяви позивача від 24 травня 2021 року вбачається, що вона надала згоду працювати вчителем української мови та літератури за контрактом терміном на один рік з 1 вересня 2021 року «За умови продовження контракту».
Наказом Ясеновецького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Золочівського району Львівської області № 20-Ктр від 27 серпня 2021 року «Про звільнення вчителя української мови та літератури ОСОБА_3 » позивача звільнено з посади вчителя української мови та літератури з 31 серпня 2021 року у зв`язку з закінченням строкового трудового договору.
Із заяв позивача від 21 березня 2020 року та 24 травня 2021 року вбачається, що вона ( ОСОБА_3 ) була поінформована про те, що строковий трудовий договір припиняється 31 серпня 2021 року.
Судом встановлено, що безстроковий трудовий договір позивачу, як педагогу, який отримує пенсію за віком, у відповідності до пп.2 п.3 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про повну загальну середню освіту» замінено на строковий, на що вона надала згоду, яку висловила у своїх заявах.
Чинним трудовим законодавством не передбачений обов`язок власника чи уповноваженого ним органу повідомляти працівника про закінчення дії строкового трудового контракту.
На підставі встановлених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки діями Ясеновецького закладу загальної освіти І-ІІ ступенів Золочівського району Львівської області трудових прав ОСОБА_3 порушено не було.
Звисновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права, з дотриманням процесуального закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.
Керуючись: ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 травня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

        Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш             _______________Р. В. Савуляк