Дата документу 18.05.2022 Справа № 337/2094/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 337/2094/21 Головуючий у 1 інстанції: Петренко Л.В.
Провадження № 22-ц/807/770/22-2 Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2022 року                                                 м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.
за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив зобов`язати відповідача укласти договір розподілу природного газу, тобто оформити передбачені типовим договором розподілу газу додаток № 1 і № 3 до нього, та вручити їх йому як споживачу в судовому засіданні, визначивши в числі необхідних персональних даних предмету договору плиту в будинку та плиту в літній кухні; визнати недійсними акти від 29 травня 2019 року і 21 жовтня 2019 року в частині припинення розподілу газу із-за відсутності юридичних фактів для їх складання, а саме, відсутність укладеного договору та факту розподілу (доставки) природного газу; зобов`язати відповідача правильно оформити акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін договору або внести в нього зміни, передбачивши межу після редуктора, визначивши її лічильником газу, тобто віднести редуктор до експлуатаційної відповідальності відповідача – оператора ГРМ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що купив будинок АДРЕСА_1 , де прийомний син померлих батьків, який повернувся вдруге з місць позбавлення волі, все господарство розпродав. Будинок через відсутність покупців готував під знос для розпродажу як будівельні матеріали, газове та опалювальне обладнання демонтував, продав, здав на металолом, залишивши лише плиту ПГ-3 в літній кухні. Кран на трубі ввода газу в будинок газовиками було опломбовано.

Після придбання будинку в Токмацькому відділенні 10.08.2018р. йому від імені ТОВ «Запоріжгаз збут» відкрили особовий рахунок, оформили договір на поставку газу, а від імені АТ «Запоріжгаз» прийняли заявку на установку в будинку плити, яку встановили 21 жовтня 2019 року, і йому як новому споживачу вперше пустили газ на плиту, попередньо заглушивши трубу для приєднання котла. Факт заглушення труби засвідчено актом від 21 жовтня 2019 року про припинення (обмеження) розподілу газу. В серпні 2019р. по телефону від відповідача його повідомили про борг по доставці газу. По підвищеній ціні він зрозумів, що оплату нараховують на котел. Не погоджуючись з даною сумою нарахувань, він звернувся до відповідача з листом від 25 серпня 2020 року, зазначивши, що факт відсутності котла підтверджується зазначеним актом. У відповідь комерційний директор зазначив, що, якщо складено акт про припинення розподілу газу, то будуть нараховувати оплату на котел, поки не буде розірвано договір, тому йому продовжують нараховувати оплату.Він неодноразово звертався до відповідача з цього питання, але безрезультатно.

Вказує, що об`єкт відключено від газорозподільної системи відповідача, про що зазначено в акті від 29 травня 2019 року, причиною чого в акті зазначено відсутність приборів.Відсутність розподілу та поставки газу на об`єкт підтверджує актами від 4 та 19 червня 2018 року про зняття лічильника газу на перевірку та відновлення. Показники лічильника газу від 19 червня 2018 року по 21 жовтня 2019 року не змінились. Він новий споживач та газ йому доставили вперше 21 жовтня 2019 року. Відповідач зловживає складанням актів під такою назвою, лякає споживачів газу, користуючись їх некомпетентністю, тощо.
Крім того, оформлюючи заяву-приєднання новому споживачу, оператор ГРМ спочатку повинен впевнитись в наявності підключеного конкретного об`єкта, а не будь-чого, і лише потім запропонувати його споживачу для підпису.Він неодноразово звертався до відповідача, стверджуючи, що в будинку немає котла, і на час купівлі ним будинку не було ні котла, ні плити, але відповідач на це не реагує.

Також зазначає, що розмежування зроблено неправильно. Споживач не може бути відповідальним за експлуатацію редуктора. Догляд за редуктором має здійснювати оператор ГРМ. Але коли редуктор виходить з ладу, то відповідач вимагає, щоб редуктор купляв споживач. Оператор ГРМ здійснює розподіл газу до межі балансової належності. Газ до редуктора споживач використовувати не може, його не можливо використовувати плитою, котлом тощо. Прийом-передача об`ємів газу, облік, визначення об`ємів використаного споживачем газу здійснюється на межі балансової належності. Але, на його вимогу переоформити акт, головний інженер відповідача відповів відмовою.

Вважає, що Акт про розмежування балансової приналежності та експлуатаційної відповідальності сторін і заяви-приєднання до типового договору розподілу природного газу від 10 серпня 2018 року підписана ним внаслідок обману оператора ГРМ та його помилки в їх оцінці, оскільки він має вік у 81 рік, є особою з інвалідністю 3 групи, переніс два інфаркти, коли починає хвилюватися – відбувається підвищення тиску.

За вказаних обставин вважає, що заява-приєднання до типового договору розподілу газу від 10 серпня 2018 року, є нікчемною угодою, яка порушує публічний порядок. Газових приладів в будинку не було, а відповідач оформив їх наявність. Цей обман направлено на незаконне заволодіння грошима. Розподілу та поставки газу не було, а відповідач оформив акти про обмеження (припинення) неіснуючого розподілу на неіснуючі газові прилади та незаконно нараховує платежі і вимагає їх сплатити.

В актах відповідача від 29 травня 2019 року та 21 жовтня 2019 року підставою їх складення названо «відсутність газових приладів», але такої підстави немає ні в кодексу ГРМ, ні в типовому договорі. При відсутності приєднання до газової мережі газових приладів не укладається договір. 10 серпня 2018 року він повідомив відповідача, що в будинку газові прилад від газової мережі демонтовані, та просив встановити плиту, що було зроблено 21 жовтня 2019 року.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти вимог апелянта, просить залишити скаргу без задоволення, рішення суду – без змін. 

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 11 січня 2022р. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відкрито апеляційне провадження та визначено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 лютого 2022р. (із урахування вправлення описки в даті призначеного розгляду справи) визначено змінити порядок розгляду справи та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 18.05.2022р. 

Всудове засідання апеляційного суду 18 травня позивач ОСОБА_1 не з`явився, судову повістку про виклик у це засідання отримав 23.02.2022р. У письмовому зверненні від 11.05.2022р. просив розглядати справи у його відсутності, посилаючись на свій похилий вік та незадовільний стан здоров`я.

В судовому засіданні представник відповідача – адвокат Швайковський А.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги, погоджуючись із рішенням суду першої інстанції. Вказуючи, що судом були правильно встановлені обставини справи та вирішені позовні вимоги позивача, порушень норм матеріального і процесуального права з боку суду не відбулось, тому просив залишити без змін оскаржуване позивачем рішення суду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 08 листопада 2007 року, а саме, будинку АДРЕСА_1 , який складено за попередніх власників цього домоволодіння, державна технічна комісія рішенням від 11 червня 2007 року № 142 встановила, що державній технічній комісії пред`явлено закінчений будівництвом внутрішньобудинковий газопровід, збудований згідно з дозволом на виконання будівельно-монтажних робіт, виданим Територіальним управлінням держтехнагляду охорони праці України в Запорізькій області від 06 липня 2007 року № 779796. Оглядом об`єкта встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані згідно з проектом та виданими технічними умовами. Об`єкт має такі газові прилади: газові плити ПГ3- 1шт. та ПГ4- 1шт., котел – 1шт., лічильник газу – 1 шт. (а.с. 99).

На теперішній час власником цього домоволодіння є позивач ОСОБА_1 

04 червня 2018 року споживач ОСОБА_1 та представники ПАТ «Запоріжгаз» склали акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки, який бу встановлений у належному позивачу домоволодінні АДРЕСА_1 (а.с.27). А 19 червня 2018 року споживач ОСОБА_1 та представники ПАТ «Запоріжгаз» склали акт про монтаж засобу вимірювальної техніки (а.с.28). 

10 серпня 2018 року між ТОВ «Запоріжгаз збут» та ОСОБА_1 укладено договір постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання заяви-приєднання згідно з додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (пункт 1.3 розділу І), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500(а.с.83). На підставі вказаної зави споживачу ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

З вказаної вище заяви слідує, що ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на офіційному сайті НКРЕКП, сайті постачальника в мережі інтернет за адресою: http: zpgaszbut.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності «Запорізька правда» № 145-146 від 17.12.2015, приєднується до умов договору з такими нижченаведеними даними: 1. Персоніфіковані дані споживача: адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; найменування оператора ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу газу – ПАТ «Запоріжгаз»; ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем – 56ХМ14F28403677О; 2. За договором розрахунок споживача за природний газ здійснюється: на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця; 3. Спосіб оплати за цим договором: за квитанціями розрахункової книжки постачальника. Вказаний договір підписаний споживачем ОСОБА_1 без будь-яких застережень.
За умовами договору персоніфікованими даними споживача є: ЕІС-код – 56ХМ14F28403677О, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; параметри лічильника – 4GALLUS2000 G4 №02062376, група споживання: 8 абоненти, що використовують газ для приготування їжі; перелік газових приладів: котел – 1 шт., плита газова – 2 шт., опалювальна площа – 59,5 кв. м (а.с. 82). В примітці зазначено, що у разі заміни лічильника чи газових приладів (пристроїв), зміни кількості зареєстрованих осіб та /або опалювальної площі такі заходи здійснюються в установленому порядку за погодженням з оператором ГРМ. 

В проекті на газозабезпечення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відображена схема газопроводу, план на відмітці, ситуаційний план вводу, зазначені газові прилади тощо. За вказаною адресою встановлено: лічильник газу - G4 1 шт., газова плита – 2 шт., апарат опалювальний газовий – АОГВ 7,5 квт 1 шт., газопровід з труб ГОСТ 10704-91 (25х2,5dy20) – 17,5 м, газопровід з труб ГОСТ 10704-91 (20х2,5dy15) – 15,5 м, опора, труба стальна (42х3,0) – 3,1 м, кран газовий Py=10кгс/см(dy20) – 1 шт, кран газовий Py=10кгс/см(dy15) – 3 шт. (а.с.103).

Відповідно до інформаційного листа споживача ОСОБА_1 повідомлено, що договір укладається на безстроковий період з метою забезпечення фізичної доставки обсягів природного газу, що належить споживачу (його постачальнику) до межі балансової належності об`єкта споживача та можливості санкціонованого відбору природ-
ного газу з газорозподільної системи.

Підтвердженням (акцептуванням) приєднання до умов договору є підписана та повернута на адресу АТ «Запоріжгаз» в особі Токмацьке відділення Токмацька дільниця заява-приєднання, та/або сплачений рахунок оператора ГРМ за послуги розподілу природного газу, та/або фактичне споживання природного газу після вручення цього листа. У разі незгоди приєднуватись до договору споживач не має права використовувати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

З моменту приєднання до умов договору (акцептування договору) споживач та оператор ГРМ набувають всіх прав та обов`язків за договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору за чинним законодавством України (а.п. 82 зворотна сторінка).

Персоніфіковані дані споживача вказані в заяві-приєднання, а саме: лічильник газу – 1 шт. та перелік газових приладів: котел – 1 шт., плита газова – 2 шт., узгоджуються з проектною документацією та актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 08 листопада 2007 року.

10 серпня 2018 року між ПАТ «Запоріжгаз» (оператор ГРМ) в особі головного інженера відділення Крутька А.В. та споживачем ОСОБА_1 складено акт № 56ХМ14F28403677О розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем (а.с.29, 100).

Даним актом сторони визначили межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту споживача за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким межа балансової належності між газовими мережами оператора ГРМ та споживача встановлюється на місці забезпечення потужності (на місці урізання).

Згідно з п. 1.1 вказаного акту на балансі (в користуванні) оператора ГРМ знаходяться газові мережі до межі балансової належності, зокрема: розподільний газопровід середнього тиску, підземний; згідно з п. 1.2 акту на балансі (в користуванні) споживача знаходяться газові мережі від межі балансової належності разом з газовикористовуючим обладнанням, зокрема: газопровід-ввід середнього тиску, підземний/надземний ВОГ GALLUS 2000 G4, розташований в приміщенні; газовикористовуюче обладнання: АОГВ – 1 шт., ПГ3 – 1 шт., ПГ4 – 1 шт. Пунктом 2 акту межа експлуатаційної відповідальності сторін визначена на межі балансової належності (на місці забезпечення потужності).

Згідно з п. 2.1 акту оператор ГРМ забезпечує експлуатацію газових мереж до межі експлуатаційної відповідальності, зокрема, розподільний газопровід; згідно з п. 2.2 акту споживач забезпечує експлуатацію газових мереж від межі експлуатаційної відповідальності разом з газовикористовуючим обладнанням. Пунктом 3 акту сторони погодили схему розмежування газових мереж.

В примітці вказаного акту зазначено, що сторони зобов`язуються утримувати кожний свою частину системи газопостачання у технічно справному стані та експлуатувати її відповідно до вимог «Правил безпеки систем газопостачання».

Акт складено на підставі вимог п. 1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних мереж та п. 3.4 глави 3 розділу V «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, зареєстрованих в Мінюсті України 08.06.2015 р. за № 674/27119.
В акті зазначено, що цей акт є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу між оператором ГРМ і споживачем та складений у двох примірниках, один з яких зберігається в оператора ГРМ, інший - у споживача. Особа що підписує акт підтверджує своє право на підпис.

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 10 серпня 2018 року був підписаний споживачем без зауважень.

29 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести заміну ПГ-4 на ПГ-4 з виконанням ескізу (а.с.101), згідно з яким замінювалась наявна газова плита на плиту іншої марки.

В даній заяві зазначені інформаційні дані: 1. наявність договору на газопостачання; 2. сума боргу на показники лічильника (на 10678,17 м3); 3. контрольні показники, дата (19.06.18 – 10678,17 м3); 4. прилади за програмою Газоліна (АОГВ, ПГ-3, ПГ-4); 5. дата повірки лічильника (2007/19.06.2018).

На замовлення ОСОБА_1 виконано ескіз № 546 на заміну газового приладу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36, 102).

29 травня 2019 року представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем Швець С.В. складено акт про припинення (обмеження) розподілу газу споживачу ОСОБА_1 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з самовільним підключенням газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, та невідповідністю системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації (а.с.30, 84).
Припинення та відключення газопостачання проведено шляхом відключення об`єкта методом установки заглушки та опломбована пломбою (відсутність газового приладу). Вказані показники лічильника - 10678,17 м3.

29 липня 2019 року між АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Запоріжгаз» в особі фахівця по роботі з клієнтами ОСОБА_2 та замовником ОСОБА_1 укладено договір № 29F690-9911-19 підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання об`єкту замовника, відповідно до якого виконавець зобов`язувався виконати роботи з реконструкції системи газопостачання об`єкта замовника (будинок одноквартирний), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх, в порядку та на умовах передбачених договором (а.c. 35).

Реконструкція системи газопостачання об`єкта замовника передбачає поетапне виконання виконавцем будівельно-монтажних робіт.Згідно з п. 2 розділу ІІ договору № 29F690-9911-19 підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання, об`єктом замовника є (будинок одноквартирний), за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 3 розділу ІІ договору № 29F690-9911-19 підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання, реконструкція здійснюється на підставі ескізного проекту, та відповідно до вимог проектно-кошторисної документації на реконструкцію системи газопостачання об`єкту замовника (проект реконструкції) розробку забезпечує виконавець.
21 жовтня 2019 року представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем ОСОБА_3 складено акт відновлення газопостачання (розподілу природного газу) побутовому споживачу, в присутності споживача ОСОБА_1 , згідно з яким проведено відновлення газопостачання (розподілу природного газу) у зв`язку з ескізом на газові прилади - ПГ-4 «Запоріжанка». Встановлено газове обладнання ПГ-4 «Запоріжанка». Зазначені показники лічильника газу - 10678,22 м3, магнітний індикатор (М) – 11862825, стрічка бар`єр (В) – 11850288. Вказаний акт підписаний представником ПАТ «Запоріжгаз» - слюсарем ОСОБА_3 та споживачем ОСОБА_1 без будь-яких зауважень (а.с. 32, 86).

21 жовтня 2019 року проведено пуск газу до будинку АДРЕСА_1 , в присутності споживача ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), кількість прийнятих приладів, газових плит – ПГ-4 «Запоріжанка» (змінена по ескізу), про що складено відповідний акт-розрахунок представником АТ «Запоріжгаз» Денисенко А.Г., який підписано споживачем ОСОБА_1 без зауважень (а.с. 32, 86).

21 жовтня 2019 року представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем Стукальським В.М. складено акт про припинення (обмеження) розподілу газу споживачу ОСОБА_1 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації (а.с.31, 85).Вказаний акт підписаний представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем ОСОБА_3 та споживачем ОСОБА_1 , без будь-яких зауважень.

Припинення та відключення газопостачання проведено шляхом установки заглушки на впуску АОГВ (відсутність газового приладу - котел) та опломбовано пломбою. Вказані показники лічильника - 10678,22 м3. Вказаний акт підписаний представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем ОСОБА_3 та споживачем ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
25 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив в розрахунках платежів за доставку газу враховувати відсутність опалення будинку газом. В цій заяві також зазначив, що доставку газу він сплатив 21 серпня 2020 року в сумі 39 грн. та 10 грн. за газ (а.с.7).
На вказану заяву комерційний директор АТ «Запоріжгаз» Кій А.О. повідомив, що нарахування оплати вартості послуг розподілу (доставки) природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, що підтверджується відповіддю від 18.09.2020 року № 6900131-Пв-7842-0920 (а.с.8).

В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з аналогічними зверненнями, в яких просив вирішити питання щодо правильного розрахунку оплати за доставку газу, при складенні рахунків просив враховувати відсутність газового котла, який було демонтовано (а.с.9-10, 12, 14-15, 17-18, 20-21, 23, 87, 89, 91, 93, 95).

На вказані звернення отримував відповідь від АТ «Запоріжгаз» про те, що нарахування оплати вартості послуг розподілу (доставки) природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, що підтверджується відповідними відповідями (а.с.11, 13, 16, 19, 22, 24, 88, 90, 92, 94, 96).

Позивач в позовній заяві просив зобов`язати відповідача укласти договір розподілу природного газу, тобто оформити передбачені типовим договором розподілу газу додаток № 1 і № 3 до нього, та вручити їх йому як споживачу в судовому засіданні, визначивши в числі необхідних персональних даних предмету договору плиту в будинку та плиту в літній кухні; визнати недійсними акти від 29 травня 2019 року і 21 жовтня 2019 року в частині припинення розподілу газу із-за відсутності юридичних фактів для їх складання, а саме, відсутність укладеного договору та факту розподілу (доставки) природного газу; зобов`язати відповідача правильно оформити акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін договору або внести в нього зміни, передбачивши межу після редуктора, визначивши її лічильником газу, тобто віднести редуктор до експлуатаційної відповідальності відповідача – оператора ГРМ.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимога про визнання недійсними актів від 29.05.2019 та 21.10.2019 не відповідає способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст.16 ЦК України, оскільки оскарження дій відповідача лише щодо факту складання зазначених документів, визнання їх недійсними не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Щодо відмови у задоволенні вимоги зобов`язати відповідача правильно оформити акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін договору або внести в нього зміни, передбачивши межу після редуктора, визначивши її лічильником газу, тобто віднести редуктор до експлуатаційної відповідальності відповідача – оператора ГРМ, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний акт укладено у відповідності до вимог чинного законодавства і переукладанню він не підлягає. Також суд зазначив, що договірні відносини між сторонами оформлені належним чином, тому підстав для покладення обов`язку на відповідача узгодити їх на інших умовах, на яких наполягає позивач, не мається, оскільки це не буде відповідати зібраним у справі доказам та приписам Кодексу ГРМ. 

Судова колегія погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції та 
вважає їх такими, які узгоджується із матеріалами справи, тобто наданими сторонами доказами у їх сукупності, а також вважає рішення прийнятим у відповідності до норм матеріального права, які були правильно застосовані судом першої інстанції до спірних правовідносин. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на безпідставність вказаних висновків суду, зроблених за наслідком розгляду справи, оскільки судом не враховані та неправильно встановлені обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог.
Колегія зазначає, що суд правильно встановив обставини справи за дослідженими доказами, наданими сторонами у справу, визначив характер спірних правовідносин та визначився із нормами матеріального права, якими вони врегульовані. 

Вирішуючи спірні правовідносини по суті, суд першої інстанції вірно керувався наступним.
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».
Відповідно до положень статті 1 Закону: доступ – право користування потужністю об`єкта газової інфраструктури в обсязі та на умовах, встановлених у договорі про надання послуг транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу або послуг установки LNG; потужність – максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику відповідно до договору про надання послуг транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу або послуг установки LNG; постачання природного газу ? господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів; розподіл природного газу – господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
Разом з тим слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 40 Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Позивач зазначав, що він не укладав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, у заяві-приєднання не мається його підпису, параметри персоніфікованих даних визначені неправильно, оскільки газового котлу у його будинку не було, а також невірно було визначено межу балансової належності із включенням до газової мережі споживача редуктора, за який має нести відповідальність саме Оператор ГРМ, а не споживач. При цьому, договір з постачання природного газу, укладений ним з ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ», позивач не оспорює. 
Колегія зазначає з цього приводу наступне. 
Пунктом 3 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється, зокрема, на операторів газорозподільних систем, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. 
У відповідності до приписів Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем АТ «Запоріжгаз» серед суб`єктів ринку природного газу кваліфікується як Оператор ГРС.
Пунктом 1 та 2 глави 1 розділу УІ Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору природного газу. 
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2489, в порядку, визначеному цим розділом. 
Абзацом 2, 3 п. 1 глави 3 розділу УІ Кодексу ГРМ передбачено, що споживачі, у тому числі, побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Згідно з п. 3 глави 3 розділу УІ Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 643 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви- приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу природ-
ного газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми догово-
ру ( п. 4 гл. 3 розд. УІ Кодексу ГПМ).

Відповідно до пункту 5 глави 3 розділу УІ Кодексу ГРМ, для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів ( у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою з додатка № 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. 

У разі незгоди споживача приєднатись до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати Оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Пунктом 7 гл. 3 розд. УІ Кодексу ГРМ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документальне підтвердження споживання газу.

Отже, обов`язкового підписання заяви-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу вказані приписі Кодексу ГРМ не передбачають.

Встановлено, що заява-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу не підписана споживачем ОСОБА_1 .

Проте фактично ж за матеріалами справи про приєднання позивача до договору розподілу природного газу свідчить подальше підписання ним 10.08.2018р. Акту № 56ХМ14F28403677О розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем, який є похідним від приєднання до самого договору розподілу природного газу та є його складовою частиною, та його складання і підписання неможливо без попереднього приєднання до умов цього договору. Крім того, наслідком приєднання до договору розподілу природного газу є також подальше підписання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» ( а.с. 13).

За таких обставин, колегія вважає безпідставними доводи позивача, що висновки суду в цій частині суперечать зібраним документам, яким надано неправильну оцінку.

Навпаки, суд правильно визнав наявним договір щодо розподілу природного газу між сторонами у справі та його відповідність вимогам чинного законодавства. 

Стосовно доводів апелянта про неправильне визначення параметрів персоніфікованих даних у заяві-приєднання до умов договору розподілу природного газу в частині наявності підключених газових приладів у вигляді двох газових плит та газового котла, в той час як підключено було лише плиту у літній кухні, колегія також визнає їх неспроможними, оскільки ці дані брались з технічних документів на газову мережу, приєднану до домоволодіння, що є об`єктом споживання природного газу. 

Так, з наявних проектних документів газової мережі, складених при попередніх власниках будинку АДРЕСА_1 , відповідно до яких відбулось облаштування газозабезпечення цього домоволодіння, вбачається, що об`єкт був оснащений такими газовими приладами: газові плити ПГ-4 – 2 шт., апарат опалювальний газовий АОГВ (котел) – 1 шт. ( а.с. 103).

Вказаний газопровід був облаштований та прийнятий до експлуатації, про що свідчить Акт Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта від 08.11.2007р. ( а.с. 99).

Відомостей про те, що на час виникнення спірних правовідносин між ОСОБА_1 як новим власником будинковолодіння та Оператором ГРМ газопровід зазнав змін, зокрема, шляхом демонтажу газових приладів, крім пояснень позивача, матеріали справи не містять. 
Саме такі газові прилади було перенесено до персоніфікованих даних у заяві-приєднання до умов типового договору з розподілу природного газу, на якому відсутній підпис споживача, та саме ці прилади указані у пункті 1.2 Акту № 56ХМ14F28403677О розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності, який підписано ОСОБА_1 без застережень ( а.с. 100).

Аналогічні відомості щодо кількості та найменувань газових приладів у садибі позивача містяться й у особистій заяві ОСОБА_1 від 29.08.2018р., у якій він прохає призвести заміну ПГ-4 «Дніпр» на ПГ-4 «Запоріжанка», де у пункті 4 табличних даних «Прилади за програмою Газоліна» зазначаються дві газові плити та газовий котел ( а.с. 101). 
Отже, твердження апелянта щодо відсутності у нього газовикористовуючого обладнання, за яке здійснюється нарахування, спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що позивач фактично погодився з тим, що у будинку встановлені дві плити та один газовий котел. Такими підтверджуючими документами є: проектна документація газової мережі ( а.с. 103), Акт Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта від 08.11.2007р. ( а.с. 99), Акт № 56ХМ14F28403677O від 10.08.2018р. розмежування балансової належності (а.с.29); Ескіз № 546 на заміну газового приладу від 16.11.2018р., в якому зазначено про існування відповідних приладів (а.с. 36); заява ОСОБА_1 про заміну газового приладу від 29.08.2018 р. (а.с.101). 
Відповідно до п. 6 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

Між тим, позивач не дотримався приписів вказаних норм та, укладаючи договір у письмовій формі у виді заяви-приєднання, не сповістив відповідачу про те, що газові прилади, зазначені у Акті вводу в експлуатацію внутрішньобудинкового газопроводу, збудованому при попередніх власниках, на теперішній час фактично відсутні у домоволодінні. Навпаки, позивач, підтвердив їх наявність у Акті № 56ХМ14F28403677O від 10.08.2018р. розмежування балансової належності (а.с.29); у своїй заява про заміну газового приладу від 29.08.2018р.

З урахуванням зазначеного, доводи апелянта про неукладеність договору про розподіл природного газу та неправильність персоніфікованих даних у ньому відхиляються судовою колегією як такі, що суперечать зібраним у справі та вище проаналізованим доказам. 

Щодо тверджень апелянта про безпідставне включення редуктора до його відповідальності при визначенні межі балансової належності, колегія зазначає, що суд також вірно встановив ці обставини з огляду на наступне. 

Згідно із абзацами 1, 2 пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ, межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановленого вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.
Пунктом 2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ передбачено, що межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

З урахуванням зазначеного, Акт № 56ХМ14F28403677O від 10.08.2018р. складено у відповідності до вказаних вимог Кодексу ГРМ, оскільки сторони погодили саме таку межу балансової належності, на що вказує беззаперечне підписання цього Акту ОСОБА_1 як споживачем. Та визнання будь-якої межі за домовленістю сторін унормовано вище наведеним пунктом 2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ. 

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині необґрунтованої відмови судом у визнанні недійсними складених актів від 29.05.2019р. та від 21.10.2019р., колегія встановила таке. 
Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу.

У відповідності з пунктом 5.7 глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року N 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 р. за № 674/27119, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

У травні 2019 року працівником АТ «Запоріжгаз» у присутності споживача було відключено домоволодіння у зв`язку з невідповідністю системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації та самовільне підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання (відсутність газових приладів). Примірник акту про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 29.05.2019р. отримано споживачем. Про присутність споживача свідчать зафіксовані в акті покази лічильника газу, який знаходиться у приміщенні.

Газопостачання до домоволодіння відновили 21.10.2019р., про що свідчить акт про відновлення газопостачання.
Наступне відключення 21.10.2019 відбулося з підстав невідповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації, а саме, була встановлена заглушка на опуск АОГВ (газового котла) та опломбовано пломбою у зв`язку з відсутністю газового котла. Акт підписаний Споживачем без зауважень.
Таким чином, вказаними актами було зафіксовано невідповідність системи газопостачання належного позивачу житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації, у зв`язку з чим було припинено розподіл природного газу до цього будинку. 
Отже, ці акти не можуть визнаватись недійсними, оскільки не є правочинами, а є лише фіксацією технічного становища газових мереж і газового обладнання споживача та факту припинення газопостачання. 

Належним способом захисту у такому випадку має бути вимога про неправомірність припинення газопостачання або відключення від систем ГРМ, але таких вимог у прийнятій до розгляду позовній заяві ОСОБА_1 не заявляв. 

Беручи до уваги все вище зазначене, за зібраними матеріалами справи судова колегія не вбачає доведеності вимог позивача, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на наведене вбачається, що судом у відповідності до вимог ст.ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлено характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.3 75, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 травня 2022 року.

Головуючий:                 С.В. Маловічко

Судді:                 М.С. Гончар 

                Г.С. Подліянова