ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 липня 2022 року           справа №200/12714/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 р. у справі № 200/12714/21 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій незаконними в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи за списком № 1 у вогнетримникому філіалі № 12 ЗАТ “Зовнішторгсервіс” Алчевського державного металургійного комбінату з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року та відмови в здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для нарахування пенсії від 23.07.2019 року № 07/097-6647, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу період роботи за списком № 1 у вогнетримникому філіалі № 12 ЗАТ “Зовнішторгсервіс” Алчевського державного металургійного комбінату з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для нарахування пенсії від 23.07.2019 року № 07/097-6647 з 02.09.2021 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 02.09.2021 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах, оскільки під час її нарахування не було зараховано до пільгового стажу заробітну плату за період роботи за списком № 1 у вогнетримникому філіалі № 12 ЗАТ “Зовнішторгсервіс” Алчевського державного металургійного комбінату з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.09.2021 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки не зараховано до пільгового стажу період роботи з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року, оскільки довідка про заробітну плату надана з тимчасово окупованої території України, тому не створює правових наслідків та не підлягає розгляду.
Позивач не погоджується з такими діями управління, тому звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 р. у справі № 200/12714/21 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи за списком № 1 у вогнетримникому філіалі № 12 ЗАТ “Зовнішторгсервіс” Алчевського державного металургійного комбінату з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року та відмови в здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для нарахування пенсії від 23.07.2019 року № 07/097-6647. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2021 року про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року за списком № 1 у вогнетримникому філіалі № 12 ЗАТ “Зовнішторгсервіс” Алчевського державного металургійного комбінату та врахувати заробітну плату зазначену в довідці про заробітну плату для нарахування пенсії від 23.07.2019 року № 07/097-6647 при здійсненні перерахунку пенсії з 02.09.2021 року.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 02.09.2021 року позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах. Позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки ним не надано довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи за період роботи з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року. У трудовій книжці наявні лише записи про періоди роботи та назву посади, не надано документів про атестацію робочих місць.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 4-6). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки від 05.08.2019 року № 1423-5000170317 позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу у м. Дружківка Донецької області (а.с. 8).
Позивач є одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 07.08.2019 року, про що свідчить роздруківка з його пенсійної справ (а.с. 40).
Судом встановлено, що 02.09.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки під час її нарахування не було зараховано до пільгового стажу заробітну плату за період роботи за списком № 1 у вогнетримникому філіалі № 12 ЗАТ “Зовнішторгсервіс” Алчевського державного металургійного комбінату з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року (а.с. 24-25).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 13456-13291/П-15/8-0500/21 від 21.09.2021 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки не зараховано до пільгового стажу період роботи з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року, оскільки довідка про заробітну плату надана з тимчасово окупованої території України, тому не створює правових наслідків та не підлягає розгляду (а.с. 26).
Отже, спірним питанням даної справи є неврахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві у зв`язку з його підтвердженням довідками, виданими з тимчасово окупованої території України.
Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 16.07.1986 року наявні наступні записи:
- з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року переведений до цеху ремонту металургійних печей вогнетривником 3 розряду на гарячих дільницях робіт Алчевського металургійного комбінату (а.с. 9-10).
Довідками філіалу № 12 ЗАТ “Внешторгсервіс” вказаного комбінату від 03.01.2019 року № 016/01, від 26.07.2019 року № 016/989 підтверджено період роботи позивача з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року за Списком № 1 згідно постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162 (а.с. 11-12).
Крім того, надано довідку філіалу № 12 ЗАТ “Внешторгсервіс” металургійного комбінату від 23.07.2019 року № 07/097-6647 про заробітну плату позивача для нарахування пенсії з розшифруванням у гривнях за 1991-1996 роки (а.с. 22-23).
Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідок, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 2 Перехідних положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”.
Згідно з п. “а” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Частиною 3 статті 24 цього Закону передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.
Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів “а”, “б” статті 13 та статті 100 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України “Про пенсійне забезпечення” (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено період роботи позивача на шкідливому виробництві за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
В матеріалах справи наявні довідки про роботу позивача на шкідливому виробництві та заробітну плату для обчислення пенсії, які видані філією № 12 ЗАТ “Внешторгсервіс” (а.с. 11-23). Вказані довідки видані з тимчасово окупованої території.
Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані “намібійські винятки”: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року “Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії” зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але “у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів”.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах “Кіпр проти Туреччини” (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та “Мозер проти Республіки Молдови та Росії” (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що “Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать” (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі “Мозер проти Республіки Молдови та Росії” наголосив, що “першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]” (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).
З огляду на загальні принципи (“намібійські винятки”), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.
З зазначених підстав відомості щодо заробітної плати ОСОБА_2 під час роботи вогнетривником гарячого цеху на Алчевському металургійному комбінаті з 30.01.1992 року по 27.01.1997 року має бути враховані як при призначенні, так і при перерахунку пільгової пенсії.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такі дії відповідача суперечать статті 19 Конституції України та законам України, не визнавши право позивача на перерахунок пенсії, призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.
Жодних рішень щодо відмови у перерахунку пільгової пенсії сторонами до матеріалів справи не надано.
Відтак, враховуючи неправомірні дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 02.09.2021 року про перерахунок пенсії і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до пільгового стажу спірного періоду роботи з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління з заявою про перерахунок пільгової пенсії – 02.09.2021 року.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 р. у справі № 200/12714/21 - залишити без задоволення.                                                                               Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 р. у справі № 200/12714/21 - залишити без змін.                                                                                           
Повне судове рішення складено 05 липня 2022 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко