ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 615/165/22  Номер провадження 22-ц/814/1417/22	Головуючий у 1-й інстанції Товстолужський  О.В.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів:  Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,
секретаря: Владімірова Р.В.,
за участі: позивача ОСОБА_1 та її представника – адвоката Степаненко О.Г.,
розглянувши в режимі відеоконференції з Валківським районним судом Харківської області   цивільну  справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» про визнання додаткової угоди недійсною
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп»
на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2022 року, прийнятої під головуванням судді Товстолужського О.В. в м.Валки,-
в с т а н о в и в :
У лютому 2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» про визнання недійсною додаткової угоди від 11.04.2012 року до договору оренди землі, укладеному з відповідачем спадкодавцем її дочки.
Одночасно ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Агротоп» вчиняти будь-які дії – сільськогосподарські заходи обробки земельної ділянки з кадастровим номером 6321287500:01:000:0168, яка належить на праві власності неповнолітній ОСОБА_2 .
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.
Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Агротоп» користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером 6321287500:01:000:0168, площею 3,854 га, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області.
Ухвалу допущено до негайного виконання.
Ухвалу оскаржило ТОВ «Агротоп», в апеляційній скарзі, посилаючись на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття застосованих заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, який просив застосувати позивач та не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Як вбачається з матеріалів справи, заявник з метою забезпечення позову просила заборонити ТОВ «Агротоп» вчиняти будь-які дії – сільськогосподарські заходи обробки земельної ділянки з кадастровим номером 6321287500:01:000:0168, яка належить на праві власності неповнолітній ОСОБА_2 .
Задовольняючи заяву, районний суд виходив з того, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально-правових інтересів позивача від використання земельної ділянки відповідачем.
Однак, колегія суддів не може погодитись з даним висновком.
Відповідно до  ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу   заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.
Відповідно до  зазначеної норми, одними із видів забезпечення позову, зокрема є: заборона вчиняти певні дії.
При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р.№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, неправомірно задовольнив заяву позивача про забезпечення позову,  заборонивши ТОВ «Агротоп»  користування спірною земельною ділянкою, оскільки заборона не тільки позбавляє товариство на весь час вирішення спору використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору, але й перешкоджає здійсненню ним підприємницької діяльності, як юридичної особи, з якою був укладений договір оренди земельної ділянки, який на час постановлення оскаржуваної ухвали є чинним і презумпція правомірності якого у встановленому законом порядку не спростована ( ст.204 ЦК України).
Таким чином, суд порушив право відповідача на користування земельної ділянкою, та надав перевагу позиції позивача ще до моменту вирішення справи по суті, тому доводи апеляційної скарги є мотивованими та обґрунтованими.
Зазначений висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 700/720/17, яка відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковою для застосування.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач звернулася до суду з вимогою про недійсність правочину, що полягає у констатації цього факту. Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, а тому суд невірно вважав, що рішення суду ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.
За таких обставин ухвала районного суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення з даного питання про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 367, 374,376, 381, 384ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» задовольнити.
Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2022 року скасувати, постановивши з даного питання нове рішення.
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 22.06.2022 року.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна
Судді:                                                                                  С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна