ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року	Львів	Справа № 260/2489/21 пров. № А/857/6003/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,  
з участю секретаря судових засідань                                Смолинця А.В.,                                                                                                                                   
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі за її позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, Закарпатського окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування наказів, запису, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції                                                            Костецький Н.В., 
час ухвалення рішення                                                   10 год 39 хв,
місце ухвалення рішення                                                  м. Львів,
дата складення повного тексту рішення                               22 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду із позовом, у якому після уточнення своїх вимог просила:
визнати протиправним та скасувати подання голови Закарпатського окружного адміністративного суду (далі – ЗОАС) від 28 квітня 2021 року № 04-27/14/21 щодо скорочення посад у частині скорочення посади заступника керівника апарату суду;
визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області (далі – ТУ ДСА) №19/01-05 від 30 квітня 2021 року «Про внесення змін до структури та штатної чисельності апарату Закарпатського окружного адміністративного суду»;
визнати протиправним та скасувати наказ голови ЗОАС від 30 квітня 2021 року №35/о «Про введення в дію структури та змін до штатного розпису суду»;
визнати протиправним та скасувати лист-погодження голови ЗОАС від 26 травня 2021 року № 186/21 щодо звільнення ОСОБА_1 із посади заступника керівника апарату суду;
визнати протиправним та скасувати наказ ТУ ДСА від 28 травня 2021 року за №59/03-08 «Про звільнення заступника керівника апарату Закарпатського окружного адміністративного суду»;
визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату ЗОАС від 31 травня 2021 року №68/К «Про оголошення наказу ТУ ДСА України в Закарпатській області №59/03-08 «Про звільнення заступника керівника апарату Закарпатського окружного адміністративного суду»;
визнати протиправним та скасувати запис № 21 та запис № 22, внесені до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 про звільнення із займаної посади;
поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника апарату ЗОАС з 01 червня 2021 року;
стягнути із ЗОАС середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 червня 2021 року по день ухвалення судового рішення;
стягнути з ТУ ДСА та ЗОАС моральну шкоду у розмірі 50000 грн з кожного відповідача;
визнати діяльність ТУ ДСА та ЗОАС, що полягає у прийнятті незаконних рішень, що призвели до скорочення посади заступника керівника апарату суду та звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, протиправною; 
зобов`язати ТУ ДСА та ЗОАС ввести до структури та штатного розпису ЗОАС посаду заступника керівника апарату суду та поновити на посаді заступника керівника апарату ЗОАС ОСОБА_1 . 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року провадження у справі у частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасувати подання голови ЗОАС від 28 квітня 2021 року № 04-27/14/21 щодо скорочення посад, а саме у частині скорочення посади заступника керівника апарату суду; визнання протиправним та скасування листа-погодження голови ЗОАС від 26 травня 2021 року № 186/21 щодо звільнення ОСОБА_1 із займаної посади заступника керівника апарату суду закрито.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 260/2489/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що дії і рішення відповідачів по звільненню ОСОБА_1 із займаної посади заступника керівника апарату ЗОАС відповідають чинному законодавству, доводи позивачки щодо проявів дискримінації не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами. Тому її позовні вимоги є безпідставними.
У апеляційному порядку вказане судове рішення оскаржено ОСОБА_1 , яка просила таке скасувати та задовольнити позов у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції неповно дослідив докази та невірно встановив обставини щодо існування об`єктивних підстав для скорочення/виведення посади заступника керівника апарату ЗОАС, зменшення штатного розпису суду та законності самої процедури звільнення позивачки.
Наполягає на тому, що дефіциту коштів на виплату заробітної плати працівників апарату суду на 2021 рік не було і ця обставина не могла служити підставою для внесення змін до штатного розпису ЗОАС.
Проведення анонімного анкетування щодо оцінки діяльності керівництва структурних підрозділів суду, керівника апарату і його заступника, суд першої інстанції помилково оцінює, як частину повноваження голови місцевого суду щодо контролю ефективності діяльності апарату суду.
Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року № 640, такий державний службовець звільняється зі служби відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону «Про державну службу» (далі – Закон № 889-VIII). 
Вважає, що за результатами анонімного анкетування ЗОАС мав призначити службове розслідування щодо невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків заступником керівника апарату суду, оскільки невиконання або неналежне виконання обов`язків заступником керівника апарату суду не є підставою для скорочення посади, а є підставою для проведення службового розслідування.
Вважає, що голова ЗОАС вийшов за межі повноважень, передбачених статтею 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі – Закон № 1402-VIII), оскільки до його повноважень не входить одноособове вирішення питань кадрового та фінансового забезпеченим суду і ці питання згідно із приписами статей 126, 128 вказаного Закону вирішуються зборами суддів. 
Посада заступника керівника апарату суду передбачена Типовою структурою апарату апеляційного і місцевого суду, затвердженою Державною судовою адміністрацією України, розділом III Типового положення про апарат суду та Положенням про апарат Закарпатського окружного адміністративного суду, статтею 155 Закону № 1402-VIII і є обов`язковою в кожному суді у кількості не менше однієї штатної одиниці. 
У рішенні Ради суддів України від 28 січня 2022 року № 6 «Проти скорочення кількості заступників керівника апарату суду» зазначається, що до повноважень Державної судової адміністрації України (далі – ДСА), її голови та територіальних управлінь, визначених статтями 152-154 Закону № 1402-VIII, не віднесено видачу обов`язкових для апарату суду наказів, а саме про виведення (скорочення) посад з апарату суду.
Звертає увагу на те, що наказом ДСА №131 від 08 лютого 2019 року було затверджено Типове положення про апарат суду у новій редакції, яким визначено, що керівник апарату місцевого, апеляційного, вищого спеціалізованого суду може мати двох заступників, якщо кількість працівників апарату суду перевищує 50 осіб і до 30 квітня 2021 року у ЗОАС кількість працівників апарату суду складала 54 штатні одиниці, які працювали у двох відокремлених орендованих приміщеннях. 
Чинним станом на 2021 рік Законом № 1402-VIII передбачено, що голова місцевого суду тільки погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства і суд першої інстанції у оскаржуваному рішення керувався Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, який втратив чинність на час виникнення спірних правовідносин.
З урахуванням приписів статті 24 Закону № 1402-VIII голова ЗОАС не має повноважень щодо одноособового внесення до ТУ ДСА листа-погодження щодо звільнення позивачки із посади заступника керівника апарату суду, що стало підставою винесення наказу начальником ТУ ДСА від 28 травня 2021 року №59/03-08 «Про звільнення керівника апарату Закарпатського окружного адміністративного суду» відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону № 889-VIII у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису ЗОАС станом з 01 червня 2021 року.
Вважає, що суд першої інстанції вдався до вибіркового застосування статті 5 Закону № 889-VIII щодо правового регулювання державної служби без врахування частини 4 цієї статті, яка вказує, що особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.
Стаття 24 Закону № 1402-VIII передбачає, що голова суду погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства.
Разом із тим, у статті 126 Закону № 1402-VIII передбачено, що до завдань суддівського самоврядування належить вирішення питань щодо участі у визначенні потреб кадрового, фінансового, матеріально-технічного та іншого забезпечення судів та контроль за додержанням установлених нормативів такого забезпечення.
Так як посада заступника керівника апарату суду віднесена до апарату суду, то порядок прийняття та звільнення (скорочення посади) з посади регулюється Законом № 1402-VIII і скорочення посади заступника керівника апарату ЗОАС мало відбуватися за відповідним рішенням зборів суддів, а голова ЗОАС мав забезпечити виконання рішень зборів суду шляхом винесення наказу про виведення посади заступника керівника апарату суду із структури та штатного розпису ЗОАС та внесення зміни до Положення про апарат суду в частині скорочення посади заступника апарату суду та подати змінену структуру та штатний розпис на затвердження до ТУ ДСА. Після погодження головою ЗОАС та затвердження начальником ТУ ДСА зміненої структури та штатного розпису голова ЗОАС мав винести наказ про введення їх в дію з 01 червня 2021 року.
Наполягає на тому, що судом першої інстанції не було досліджено дійсних підстав звільнення з посади, яку вона обіймала, та наявність для цього об`єктивної необхідності.
У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі ТУ ДСА та ЗОАС підтримали доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечили обґрунтованість апеляційних вимог та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року про закриття провадження щодо частини позовних вимог у справі № 260/2489/21 повернуто скаржнику.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні апеляційного суду у режимі відеоконференції підтримали подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просили скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі.
Представники ТУ ДСА та ЗОАС у ході апеляційного розгляду у режимі відеоконференції заперечили обґрунтованість вимог апелянтки доводами, викладеними у відзивах на апеляційну скаргу. Просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржниці, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, листами від 26 лютого 2021 року № 01-24/70/21 та від 26 лютого 2021 року № 01-26/75/21 (а.с.7-10 т.1) ЗОАС звернувся до Державної судової адміністрації України (далі – ДСА), Вищої ради правосуддя (далі – ВРП) про сприяння у виділенні коштів для забезпечення мінімального належного рівня заробітної плати працівників суду.
ВРП листом від 26 березня 2021 року № 10252/0/9-21 та ДСА листом від 29 березня 2021 року № 11.6044/21 у відповідь на зазначені звернення ЗОАС констатували наявність проблем з фінансуванням оплати праці працівників апаратів місцевих та апеляційних судів та повідомили про вжиті заходи по вирішенню окресленої проблеми у межах своєї компетенції (а.с. 11-16 т.3). 
Відповідно до звернення начальника відділу бухгалтерського обліку та господарського забезпечення ЗОАС від 14 квітня 2021 року на адресу голови ЗОАС станом на 01 квітня 2021 року кредиторська заборгованість суду по заробітній платі на прибутковий податок складала 74100 грн, дефіцит коштів заробітної плати на 2021 рік становить 2 062 400 грн або 30,4 % (а.с. 18 т.3).
Проблеми з фінансуванням оплати праці працівників апаратів місцевих та апеляційних судів у 2021 році визнаються апеляційним судом загальновідомими та такими, що з урахуванням приписів частини 3 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства не потребують доказування. 
Згідно із наказом голови ЗОАС від 20 квітня 2021 року № 32/0 у зв`язку із триваючим дефіцитом коштів фонду заробітної плати працівників апарату суду та з метою опрацювання питання оптимізації чисельності апарату суду для подальшого його затвердження в межах обсягу видатків та з метою раціонального використання робочого часу апарату суду начальникам відділів суду було наказано у строк до 22 квітня 2021 року надати пропозиції щодо можливості скорочення посад відділів або обґрунтування неможливості скорочення штатних одиниць відповідних структурних підрозділів суду, а керівнику апарату суду – опрацювати питання можливої оптимізації штатних одиниць апарату суду з врахуванням фактичного обсягу виконуваної роботи працівниками апарату суду; опрацювати питання можливості перерозподілу функціональних обов`язків з метою економії коштів фонду заробітної плати та раціонального використання робочого часу з можливістю подальшого скорочення чисельності апарату суду; надати узагальнюючі пропозиції варіантів скорочення всіх посад апарату суду або обґрунтування щодо неможливості скорочення штатних одиниць штату суду (а.с. 15 т.3).
Наказом голови ЗОАС від 20 квітня 2021 року № 30/0 з метою визначення рівня діяльності керівників структурних підрозділів та керівника і заступника керівника апарату суду, з`ясування рівня взаємодопомоги, внутрішнього мікроклімату колективу суду було вирішено у період 20 квітня 2021 року провести анонімне анкетування працівників ЗОАС щодо оцінки діяльності керівництва структурних підрозділів суду та керівника апарату і заступника керівника апарат суду. Головному спеціалісту з інформаційних технологій Котубей Я.І. наказано здійснити відповідні дії щодо виконання цього наказу та у строк до 21 квітня 2021 року подати узагальнюючу інформацію про результати анкетування (а.с.20 т.3).
Відповідно до поданої головним спеціалістом з інформаційних технологій Котубей Я.І. інформації на виконання наказу голови ЗОАС від 20 квітня 2021 року № 30/0 ОСОБА_1 отримала найнижчі середні оцінки по всіх 13-ти критеріях (а.с. 21-24 т.3).
В узагальнених пропозиція щодо оптимізації структури апарату ЗОАС від 23 квітня 2021 року керівником апарату суду запропоновано голові ЗОАС розглянути можливість скорочення 4 посад державної служби категорії Б і В, а саме: заступника керівника апарату, головного спеціаліста відділу документального забезпечення, секретаря судового засідання, водія автотранспортних засобів (а.с. 26-28 т.3).
Згідно із наказом голови ЗОАС від 28 квітня 2021 року № 33/0 на керівника апарату суду покладено обов`язок забезпечити підготовку та внесення до ТУ ДСА подання щодо скорочення штатної чисельності апарату суду та виведення із штату з 01 червня 2021 року посад заступника керівника апарату, головного спеціаліста відділу документального забезпечення, секретаря судового засідання, водія автотранспортних засобів по 1 штатній одиниці відповідно (а.с. 54 т.3). 
У поданні від 28 квітня 2021 № 04-27/14/21 за підписом голови ЗОАС на адресу начальника ТУ ДСА відповідно до частини 7 статті 155 Закону № 1402-VIII, враховуючи 30% дефіцит коштів фонду заробітної плати працівників апарату суду, необхідного для виплати обов`язкових складових заробітної плати протягом 2021 року, з метою виконання вимог щодо затвердження штатного розпису в межах обсягу видатків на суд висловлено прохання затвердити структуру та зміни до штатного розпису ЗОАС станом на 01 червня 2021 року та вивести зі штатного розпису 4 посади по 1 штатній одиниці, серед яких посаду заступника керівника апарату суду (а.с. 55-57 т.3).
Відтак, ТУ ДСА винесено наказ №19/01-05 від 30 квітня 2021 року «Про внесення змін до структури та штатної чисельності апарату Закарпатського окружного адміністративного суду», згідно із яким у відповідності до частини 7 статті 155 Закону № 1402-VIII, пункту 1 частини 1, частини 3 статті 87 Закону № 889-VIII з метою раціональної організації роботи ЗОАС, оптимізації структури та штатного розпису суду, раціонального використання державних коштів внесено зміни до структури і штатної чисельності апарату ЗОАС з 01 червня 2021 року та виведено 4 посади: заступника керівника апарату суду, секретаря судового засідання, головного спеціаліста відділу документального забезпечення, водія автотранспортних засобів (а.с. 59 т.3).
Структура і штатна чисельність апарату ЗОАС була погоджена головою ЗОАС 30 квітня 2021 року і наказом голови ЗОАС від 30 квітня 2021 року №35/о введено в дію структури та змін до штатного розпису суду (а.с. 60, 62 т.3).
30 квітня 2021 року заступника керівника апарату суду ОСОБА_1 було попереджено про скорочення посади заступника керівника апарату суду зв`язку з чим позивач підлягає звільненню з посади в разі відмови продовжити працювати на запропонованих посадах. ОСОБА_1 від всіх запропонованих їй вакантних посад відмовилась, про що свідчить підпис позивачки на додатках до попередження від 30 квітня 2021 року (а.с. 63-67 т.3).
Рішенням зборів суддів ЗОАС від 21 травня 2021 року № 5 внесено зміни до Положення про апарат Закарпатського окружного адміністративного суду (а.с. 69 т.3).
Голова ЗОАС скерував до ТУ ДСА лист-погодження від 26 травня 2021 року № 186/21 щодо звільнення ОСОБА_1 із займаної посади заступника керівника апарату суду із додатками на 4-х аркушах (а.с.93 т.3).
На виконання пункту 4 статті 154 Закону № 1402-VIII, частин 1, 3, 4 статті 87 Закону № 889-VIII начальником ТУ ДСА винесено наказ від 28 травня 2021 року №59/03-08 «Про звільнення керівника апарату Закарпатського окружного адміністративного суду», яким відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону № 889-VIII у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису ЗОАС станом з 01 червня 2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника керівника апарату ЗОАС (а.с. 95 т.3).
Наказом керівника апарату ЗОАС від 31 травня 2021 року №68/К було оголошено наказ ТУ ДСА №59/03-08 «Про звільнення заступника керівника апарату Закарпатського окружного адміністративного суду» під розпис ОСОБА_1 (а.с.96-97 т.3).
У подальшому ТУ ДСА внесено запис до трудової книжки ОСОБА_1 № 21, № 22 про звільнення із займаної посади (а.с. 241 т.1).
ОСОБА_1 не погодилася із своїм звільненням з посади заступника керівника апарату ЗОАС та звернулася до адміністративного суду із позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 38 Конституції України громадянам гарантовано рівне право доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, регламентовано приписами Закону № 889-VIII.
Відповідно до частини 2 статті 1 вказаного Закону державний службовець – це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
У частині 1 статті 2 Закону № 889-VIII містяться визначення термінів, що вживаються у у його тексті, зокрема:
безпосередній керівник - найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець;
керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі;
суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.  
Згідно із частиною 1 статті 5 Закону № 889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом (частина 3 статті 5 Закону № 889-VIII).
Як зазначено у частині 4 статті 5 Закону № 889-VIII, особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.
За правилами частини 1 статті 24 Закону № 1402-VIII голова місцевого суду:
1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами;
2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду;
3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства;
4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ;
5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення;
6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду;
7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства;
8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду;
9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів;
10) здійснює інші повноваження, визначені законом.
Відповідно до частини 1 статті 126 Закону № 1402-VIII для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів в Україні діє суддівське самоврядування - самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями.
Згідно із частиною 2 статті 126 Закону № 1402-VIII суддівське самоврядування є однією з гарантій забезпечення незалежності суддів. Діяльність органів суддівського самоврядування має сприяти створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утверджувати незалежність суду, забезпечувати захист суддів від втручання в їхню діяльність, а також підвищувати рівень роботи з кадрами у системі судів.
Частиною 4 статті 126 вказаного Закону встановлено, що. до завдань суддівського самоврядування належить вирішення питань щодо:
1) забезпечення організаційної єдності функціонування органів судової влади;
2) зміцнення незалежності судів, суддів, захист професійних інтересів суддів, у тому числі захист від втручання в їхню діяльність;
3) участі у визначенні потреб кадрового, фінансового, матеріально-технічного та іншого забезпечення судів та контроль за додержанням установлених нормативів такого забезпечення;
4) обрання суддів на адміністративні посади в судах у порядку, встановленому цим Законом;
5) призначення суддів Конституційного Суду України;
6) обрання суддів до складу Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.
У відповідності до частини 5 статті 128 Закону № 1402-VIII збори суддів:
1) обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов`язковими для суддів та працівників цього суду;
2) визначають спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ;
3) визначають рівень навантаження на суддів відповідного суду з урахуванням виконання ними адміністративних або інших обов`язків;
4) заслуховують звіти суддів, які обіймають адміністративні посади в цьому суді, та керівника апарату суду;
5) звертаються з поданням про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката, прокурора, посадової особи органу державної влади чи органу місцевого самоврядування за вчинення дій або бездіяльності, що порушують гарантії незалежності суду та судді;
6) здійснюють інші повноваження, визначені цим Законом.
Частиною 1 статті 155 Закону № 1402-VIII встановлено, що організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.
Згідно із частиною 2 статті 155 Закону № 1402-VIII положення про апарат суду розробляється на підставі типового положення про апарат суду та затверджується зборами суддів відповідного суду. Тимчасове положення про апарат новоутвореного суду затверджується тимчасово виконуючим обов`язки керівника апарату цього суду.
Приписами частини 4 статті 155 Закону № 1402-VIII встановлено, що керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України, а керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду, їх заступників призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади Голова Державної судової адміністрації України.
Відповідно до положенням частини 6 статті 155 Закону № 1402-VIII правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України «Про державну службу» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Частиною 7 статті 155 Закону № 1402-VIII встановлено, що структура і штатна чисельність апаратів місцевих судів за погодженням із головою суду затверджуються відповідним територіальним управлінням Державної судової адміністрації України, апаратів апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів - Державною судовою адміністрацією України за погодженням з головою суду в межах видатків на утримання відповідного суду. Тимчасова структура та тимчасова штатна чисельність апарату новоутвореного суду затверджується тимчасово виконуючим обов`язки керівника апарату цього суду за погодженням із Головою Державної судової адміністрації України.
Типове положення про збори суддів було затверджене рішенням Ради суддів України від 04 червня 2015 року № 45 (у редакції рішення Ради суддів України від 31 січня 2020 № 4).
Відповідно до пункту 2.1 Розділу 2 цього Типового положення до завдань зборів суддів належить вирішення питань щодо:
- зміцнення незалежності суду, суддів, захист професійних інтересів суддів, у тому числі захист від втручання в їхню діяльність;
- участі у визначенні потреб кадрового, фінансового, матеріально-технічного, іншого забезпечення суду та контроль за додержанням установлених нормативів такого забезпечення;
- здійснення контролю за організацією діяльності суду;
- вирішення інших питань, віднесених до їх повноважень чинним законодавством.
У пункті зазначеного Типового положення про збори суддів вказано, що збори суддів:
- обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов`язковими для суддів та працівників апарату цього суду;
- визначають спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ;
- обирають суддів, уповноважених здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх;
- приймають рішення про обрання суддів на адміністративні посади в судах (голови суду, заступників голови суду) та дострокове звільнення з цих посад в порядку, встановленому законом;
- заслуховують звіти суддів, які обіймають адміністративні посади в цьому суді;
- визначають рівень навантаження на суддів відповідного суду з урахуванням виконання ними адміністративних або інших обов`язків, безпосередньо не пов`язаних із здійсненням правосуддя;
- затверджують засади використання автоматизованої системи документообігу суду, визначають засади формування колегій суддів, особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ, визначають коефіцієнти складності категорій судових справ;
- розглядають повідомлення суддів про втручання в їх діяльність як судді щодо здійснення правосуддя;
- заслуховують інформацію керівника апарату суду про його діяльність та можуть висловити недовіру керівнику апарату суду, що тягне за собою звільнення його з посади;
- затверджують Положення про збори суддів, Положення про апарат суду, вирішують питання про внесення до цих Положень змін і доповнень;
- вирішують питання щодо заохочення;
- звертаються з поданням про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката, прокурора, посадової особи органу державної влади чи органу місцевого самоврядування за вчинення дій або бездіяльності, що порушують гарантії незалежності суду та судді;
- здійснюють інші повноваження, передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та іншими нормативно-правовими актами.
Аналогічні приписи містяться у Положенні про збори суддів Закарпатського окружного адміністративного суду, затвердженому рішенням зборів суддів ЗОАС № 12 від 30 червня 2015 року.
Виходячи із наведених правових норм апеляційний суд підкреслює, що інститут зборів суддів, як орган суддівського самоврядування, передбачений законодавцем з огляду на особливий правовий статус суддів з метою додаткового захисту їх незалежності та професійних інтересів, у тому числі від втручання у діяльність судів та суддів зі сторони як окремих осіб, так і органів державної влади чи органу місцевого самоврядування. 
Сама наявність затвердженого ДСА типового Положення про збори суддів, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що його приписи не є обов`язковими для всіх судів України і окремі його положення можуть бути змінені з урахуванням конкретних обставин функціонування певного суду з метою максимального сприяння у здійсненні суддями своїх повноважень у передбачений законом спосіб рішенням зборів суддів відповідного суду.
Згідно із підпунктами 7.8, 7.11 Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, затвердженого головою ДСА 25 вересня 2015 року, яке дублює приписи Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом ДСА від 15 липня 2015 року № 104, начальник ТУ ДСА :
- за поданням голови місцевого суду Закарпатської області призначає на посаду керівника апарату місцевого суду Закарпатської області, заступника керівника апарату місцевого суду Закарпатської області та звільняє їх з посади;
- затверджує за погодженням з головою місцевого суду Закарпатської області структуру та штатну чисельність (штатний розпис) апарату місцевого суду Закарпатської області, в межах видатків на утримання відповідного суду. 
Як передбачено у пунктах 4, 6, 9 Положення про апарат Закарпатського окружного адміністративного суду, затвердженого рішенням зборів суддів ЗОАС 11 березня 2019 року № 1 (у редакції від 27 січня 2020 року) голова суду контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посади керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, вносить в установленому порядку подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства.
Структура та штатна чисельність апарату (штатний розпис) суду затверджуються територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Закарпатській області. Структура, штатна чисельність та розроблений на підставі них штатний розпис апарату суду затверджується за погодженням з головою суду в межах обсягу видатків на утримання суду. Структура апарату суду розробляється на підставі Типової структури апарату апеляційного і місцевого суду, затвердженої Державною судовою адміністрацією України, з урахуванням особливостей організаційного забезпечення діяльності суду.
Керівника апарату суду, його заступників за погодженням з головою суду призначає на посаду та звільняє з посади начальник територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області. Керівник апарату суду може мати двох заступників, якщо кількість градівників апарату суду перевищує 50 осіб.
Аналогічні положення містяться у Типовому положенні про апарат суду, затвердженому наказом ДСА від 08 лютого 2019 року № 131.
Разом із тим, рішенням зборів суддів ЗОАС від 21 травня 2021 року № 5 було внесено зміни до Положення про апарат Закарпатського окружного адміністративного суду, згідно з якими голова суду контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посади керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду (в разі наявності такої посади в затвердженій структурі суду), вносить в установленому порядку подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що голова ЗОАС при скеруванні до ТУ ДСА подання від 28 квітня 2021 року № 04-27/14/21 щодо затвердження структури та змін до штатного розпису ЗОАС станом на 01 червня 2021 року із виключенням із штатного розпису 4 посад, зокрема і посади заступника керівника апарату суду, не вийшов за межі наданих повноважень.
На переконання апеляційного суду, доводи ОСОБА_1 про те, що при цьому голова ЗОАС протиправно перебрав на себе повноваження зборів суддів ЗОАС є надуманими і свідчать про переоцінку нею фактичних обставин справи на свою користь, довільне і упереджене трактування вимог діючого законодавства.
Водночас апеляційний суд не погоджується із прирівнянням ОСОБА_1 результатів проведеного у суді анонімного анкетування щодо оцінки діяльності керівництва структурних підрозділів суду, керівника апарату і його заступника із результатами оцінювання службової діяльності відповідно до Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року № 640, та необхідністю призначення за результатами такого анонімного анкетування службового розслідування щодо невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків заступником керівника апарату суду, оскільки позивачці не ставилося у провину невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків, як підстава для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. 
При цьому суд апеляційної інстанції вважає слушною думку суду першої інстанції про те, що проведення головою ЗОАС анонімного анкетування щодо оцінки діяльності керівництва структурних підрозділів суду, керівника апарату і його заступника не суперечить вимогам чинного законодавства та узгоджується із його повноваженнями щодо контролю за ефективністю діяльності апарату суду.
Водночас апеляційний суд вважає безпідставними твердження ОСОБА_1 про відсутність у 2021 році дефіциту коштів на виплату заробітної плати працівників апарату суду, оскільки такі обставини об`єктивно підтверджені наявними у матеріалах справи доказами та визнані судом загальновідомими. 
Відтак, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що хоча структура апарату конкретного суду розробляється на підставі типової структури апарату апеляційного і місцевого суду, затвердженої ДСА, однак при цьому підлягають врахуванню наявні фактичні особливості організаційного забезпечення діяльності суду і внесені змін до структури і штатної чисельності апарату ЗОАС, що оспорюються позивачкою у справі, що розглядається, не суперечать чинному законодавству, оскільки обов`язкова наявність у штаті посади заступника керівника апарату місцевого суду законом прямо не передбачена і виведення такої відбулося з урахуванням конкретних обставин у межах видатків на утримання відповідного суду, як це передбачено частиною 7 статті 155 Закону № 1402-VIII.
Окрім того, оскільки приписами частини 4 статті 155 Закону № 1402-VIII встановлено, що керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України, суд апеляційної інстанції погоджується із думкою суду першої інстанції  про те, що скеровуючи до ТУ ДСА лист-погодження від 26 травня 2021 року № 186/21 щодо звільнення ОСОБА_1 із займаної посади заступника керівника апарату суду, голова ЗОАС діяв у відповідності до наданих йому законом повноважень.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на необґрунтованість тверджень позивачки про те, що вичерпний перелік повноважень голови суду закріплено у статті 24 Закону № 1402-VIII, оскільки відповідно до пункту 10 частини 1 цієї норми голова місцевого суду здійснює інші повноваження, визначені законом.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що оскільки посада заступника керівника апарату суду віднесена до апарату суду, то скорочення цієї посади мало б відбуватися за відповідним рішенням зборів суддів з подальшим забезпеченням головою ЗОАС виконання такого рішення шляхом винесення наказу про виведення посади заступника керівника апарату суду із структури та штатного розпису ЗОАС, внесення змін до положення про апарат суду та подання зміненої структуру та штатного розпису на затвердження до ТУ ДСА, після чого голова ЗОАС мав би винести наказ про введення їх у дію з 01 червня 2021 року, апеляційний суд вважає, що такі обумовлені упередженим трактуванням позивачкою законодавства із намаганням довести правомірність своїх позовних вимог.
Водночас апеляційний суд підкреслює, що рішенням зборів суддів ЗОАС від 21 травня 2021 року № 5 було внесено відповідні зміни до Положення про апарат Закарпатського окружного адміністративного суду, що додатково свідчить про схвалення вказаним органом суддівського самоврядування дій і рішень голови ЗОАС, що оскаржуються ОСОБА_1 у рамках цієї справи.
Покликання ОСОБА_1 на вибіркове застосування судом першої інстанції приписів статті 5 Закону № 889-VIII щодо особливостей правового регулювання державної служби в системі правосуддя, що визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів, на думку апеляційного суду, є безпідставними з огляду на міркування, що викладені вище.
Щодо доводів позивачки про наявність проявів дискредитації (дискримінації), результатом чого стало її звільнення, як «незручного» співробітника, апеляційний суд звертає увагу на те, що ні у ході розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду не було встановлено відповідних обставин, а отже такі твердження слід розцінювати як голослівні та необґрунтовані.
Рішення Ради суддів України від 28 січня 2022 року № 6 «Проти скорочення кількості заступників керівника апарату суду» апеляційним судом при вирішенні вимог апеляційної скарги не береться до уваги з огляду на час його ухвалення та юридичну силу цього акту. 
Доводів щодо помилкового вирішення судом першої інстанції інших позовних вимог ОСОБА_1 її апеляційна скарга не містить. 
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати  обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
У Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 260/2489/21 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Постанова у повному обсязі складена 26 травня 2022 року.