ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/385/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №697/1676/21 Категорія: 304090000 	Колісник Л. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»;
відповідач – ОСОБА_1 ;
особа, яка подала апеляційну скаргу – Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

11 серпня 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказувало, що 23 червня 2016 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття рахунку з використанням платіжної картки шляхом підписання Заяви про приєднання до вказаного договору. Відповідно до п.3.1. Заяви клієнт беззастережно приєднується до Договору у редакції, яка на час підписання Заяви розміщена на інтернет-сторінці Банку, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. 
Відповідно до п.3.4. Заяви Банк відкриває Клієнту поточний рахунок. Банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного плану «Зарплатний», Тарифів за користування карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах. 
Позивач зазначив, що відповідно до п.1.6 Договору Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта (п.1.6.1.). Максимально можливі для встановлення Клієнту параметри кредитування вказуються в Умовах користування кредитною лінією (п.1.6.2.) Відповідно до умов пп.6.5.1 Процентна ставка за користування кредитними коштами визначена у розмірі 28 % річних. За умовами договору Клієнту встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 30000 грн. 
Позивач вважав, що виконав свої зобов`язання за Договором, надавши кредит у встановленому розмірі. Відповідач порушив умови договору, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка станом на 14 липня 2021 року становить 47416,03 грн., з яких: 29992,53 грн. – заборгованість по основному боргу; 9238,09 грн. – заборгованість по сплаті процентів та комісії за користування кредитом; 15,00 грн. – комісія; 1365,10 грн. – загальна сума нарахованої пені; 1516,06 грн. – сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 587,68 грн. – сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 1222,44 грн. – сума інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користування кредитом. У зв`язку з наведеним АТ «Ощадбанк» просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду обґрунтоване тим, що позовні вимоги банку є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які узгоджуються між собою, та беззаперечно свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» подав апеляційну скаргу та із посиланням на обставини, викладені у позовній заяві, просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року і ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року залишити без змін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказане судове рішення відповідає вказаним вимогам.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 23 червня 2016 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття рахунку з використанням платіжної картки шляхом підписання Заяви про приєднання до вказаного договору. У відповідності до п. 2.16 джерелом, з якого будуть надходити кошти на рахунок Клієнта зазначена заробітна плата. Зворотний бік Заяви містить інформацію про фінансовий стан, умови про приєднання до Договору, користування рахунком Зарплатний, відкриття вкладного рахунку, заяви та запевнення Клієнта (а.с.76).
Крім того в матеріалах справи міститься заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), підписана ОСОБА_1 23 червня 2016 року, згідно із якою відповідач просив надати кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № НОМЕР_1 . Сторонами погоджено бажаний розмір кредиту 30000 грн, максимальний розмір кредиту 100000 грн, строк кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк, процентна ставка за кредитом 28 процентів річних (а.с. 78).
До позовної заяви також додано повідомлення про умови кредитування, підписане ОСОБА_1 23 червня 2016 року (а.с. 79), яке не свідчить про отримання останнім кредиту, а носить інформативний характер щодо умов кредитування на умовну суму 100000 грн.
Як вбачається із розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 з 04 липня 2016 року щомісячно нарахована заборгованість по основному боргу, яка станом на 08 жовтня 2018 року становить 29992,53 грн., з 11 липня 2016 року нараховано щомісячно заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, яка станом на 08 листопада 2019 року становить 9238,09 грн., з 28 грудня 2015 року до 23 листопада 2018 року нараховувалася комісія за РКО, заборгованість з якої на кінцеву дату становить 15,00 грн., з 26 грудня 2018 року по 08 грудня 2019 року щомісячно нарахована пеня, яка на кінець розрахункового періоду становить 1365,10 грн. Сума кредитної заборгованості Боржника згідно розрахунку станом на 14 липня 2021 року становить 40610,72 грн. З урахуванням інфляційних втрат та 3% річних загальна сума до стягнення кредитної заборгованості Боржника станом на 14 липня 2021 року становить 47416,03 грн. (а.с.7-12).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивачем не доведено користування відповідачем кредитними коштами, а не власними надходженнями заробітної плати, та у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на повному дослідженні матеріалів справи.
Також колегія суддів погоджується із твердженнями в апеляційній скарзі, що розрахунок заборгованості є належним доказом у справі, однак, він повинен оцінюватись судом в сукупності з іншими наданими позивачем доказами, як було здійснено судом першої інстанції.
У даній справі інформація, яка міститься у наданому позивачем розрахунку заборгованості та виписці із рахунку відповідача не співпадає.
Так, із виписки по рахунку відповідача зрозуміло, що на вказаний рахунок здійснювалось перерахування його заробітної плати, період виписки починається із 24 липня 2015 року (а.с. 13-75). Із виписки не можливо встановити, коли відповідачем було використано кредитні, а не власні кошти, які надходили на рахунок.
У розрахунку заборгованості період нарахування починається із 04 липня 2016 року та закінчується 08 жовтня 2018 (щодо тіла кредиту), однак, позивач просить стягнути заборгованість станом на 14 липня 2021 року.
Разом з тим матеріали справи не містять інформації щодо закриття рахунку відповідача чи відсутності подальших перерахувань на вказаний рахунок. Виписка по рахунку надана за період з 24 липня 2015 року по 23 листопада 2018 року та з 25 серпня 2019 року по 08 листопада 2019 року. 
Отже позивачем не доведено зняття відповідачем із карткового рахунку саме кредитних, а не власних коштів. Крім того матеріали справи не містять інформації щодо руху коштів по рахунку відповідача у період з листопада 2019 року по 14 липня 2021 року, оскільки виписка по рахунку за вказаний період позивачем не надана. Водночас для встановлення підстав для стягнення заборгованості за кредитом станом на 14 липня 2021 року, як просить позивач, суд повинен пересвідчитись, що зазначена позивачем заборгованість не була погашена відповідачем станом на вказану дату, що неможливо зробити без надання позивачем відповідних доказів. 
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції відповідно до статей 12, 13, 76-81, 89 ЦПК України ухвалено законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю, яке зміні чи скасуванню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та були предметом розгляду судом. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» залишає без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2022 року– без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення. 
Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2022 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді