Ухвала
 
30 травня 2022 року
м. Київ
справа № 314/517/20
провадження № 61-3972ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,   
встановив:
У лютому 2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , у якому просив суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 .
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2 , у якому просила суд визначити місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання матері - ОСОБА_1 .
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року вищевказані цивільні справи об'єднано в одне провадження. 
Рішенням Вільнянськогорайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
Визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 за місцем його проживання (перебування).
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.             
04 травня 2022 року ОСОБА_1 надіслала на електронну пошту Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.  
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 травня 2022 року заявником за допомогою системи «Електронний суд» надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції. 
Також ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому заявник вказує, що у зв'язку з введенням в Україні воєнного стану вона була змушена 28 лютого 2022 року разом із сім'єю виїхати за межі території України на період дії такого воєнного стану.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявникзазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) та від 23 грудня 2020 року в справі № 712/11527/17 (провадження № 61-18882св19) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).  
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 397, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року. 
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі. 
Витребувати з Вільнянського районного суду Запорізької області цивільну справу № 314/517/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.    
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.  
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко