ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року	Львів	Справа № 500/2862/21 пров. № А/857/2878/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Ніколіна В.В., Пліша М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року, прийняте суддею Баб`юком П.М. в м.Тернополі, за правилами спрощеного позовного провадження, у справі № 500/2862/21 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області до Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" про застосування заходів реагування, -

                                                             встановив:

в травні 2021 року, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області звернулось до суду з позовом, в якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації відділення стаціонарного догляду комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" шляхом знеструмлення до повного усунення порушень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2021 за результатами перевірки комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинської сільської ради" виявлено порушення вимог нормативних актів у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю і здоров`ю людей. Також, з метою усунення виявлених порушень, винесено припис № 1 із вимогою вжити заходів. Таким чином, оскільки діяльність відповідача створює загрозу життю і здоров`ю людей, позивач звернувся з позовом про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності підприємства до моменту усунення виявлених порушень.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року в позов задоволено.
Застосовано захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинської сільської ради" за адресою: 47662, село Денисів, Козівського району Тернопільської області до усунення виявлених порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, а також порушено норми матеріального права.
Апеляційні вимоги обгрунтовані тим, що ними здійснено в межах своїх повноважень та фінансових можливостей заходи, щодо усунення виявлених порушень, а не виконаними залишається, зокрема, не влаштовано другий евакуаційний вихід з другого поверху будівлі по сходовій клітці та будівлі не забезпечені зовнішнім протипожежним водопостачанням шляхом влаштування та території закладу двох пожежних водойм, що безпосередньо не створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Вважає, що суд помилково дійшов висновку про необхідність у примусовому порядку застосовувати заходи реагування шляхом повного зупинення експлуатації установи.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 16 лютого 2021 року головним інспектором Козівського районного сектору УДСНС України у Тернопільській області в присутності директора комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" проведено позапланову перевірку додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки території, будівель та приміщень відділення стаціонарного догляду комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" за адресою: 47651, Тернопільська область, Козівський район (Тернопільський район відповідно до нового адміністративно-територіального поділу Тернопільської області), с. Денисів та встановлено ряд порушень, про що було складено Акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 16.02.2021 № 1, з яким ознайомлено директора комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" Кривокульську М.Б. та вручено їй, що підтверджується її особистим підписом.
Відповідно до цього акту під час проведеної перевірки виявлено порушення вимог нормативних актів у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема: адміністративну будівлю, котельню та гараж не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу; дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; з`єднання жил електропроводів в коробках електромережі не виконано методом зварювання, опресування, паяння, болтового з`єднання; не встановлено протипожежний люк виходу на горище адміністративної будівлі 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІЗО з розмірами не менше 0.6 на 0.8. м; приміщення не забезпечено належною кількістю знаків безпеки згідно ДСТУ EN ISO 7010:2019; люк на горище не закритий на замок та не вказано місце зберігання ключа; сходові клітки, зовнішні сходи, коридори, проходи та шляхи евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням; на дверях евакуаційних виходів не встановлено внутрішні запори, які відчиняються зсередини без ключа; електророзетки на 2 поверсі адміністративної будівлі не встановлені на не горючі основи (конструкції) або з підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра; двері виходу із коридорів поверхів та приміщень будівлі до сходової клітки не обладнано приладами для самозачинення та ущільненням в притулах; не влаштований другий евакуаційний вихід з другого поверху будівлі по сходовій клітці типу СК1; не демонтоване горюче оздоблення стін на шляхах евакуації адміністративної будівлі; будівлі не забезпечені зовнішнім протипожежним водопостачанням шляхом влаштування на території закладу двох пожежних водойм (резервуарів) загальним об`ємом 108 м. куб. згідно ДБН В.2.5-74:2013; керівником не пройдено навчання з питань пожежної безпеки у порядку встановленому ПКМУ від 26 червня 2013 року № 444; для кожного приміщення не розроблено інструкції про заходи пожежної безпеки; відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) по об`єкту не встановлено протипожежний режим; під сходовою кліткою влаштовано підсобне приміщення; не влаштовано на другому поверсі адміністративної будівлі на шляхах евакуації двері з. палат так щоб ширина у просвіті одного з полотен становила не менше 0.8 м; вогнегасники встановлені, у котельні не обладнанні розтрубами; не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників; на території не встановлений пожежний щит (стенд) та укомплектувати згідно норм: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт; приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно вимог (ВП-5 2 шт.); не заведено журнал обліку вогнегасників відповідно Додатку 2 до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників затвердженого наказом МВС України №25 від 15.012018; не здійснено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; не здійснено перевірку та огляд наявного пристрою захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів відповідно до ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»; не очищено у адміністративній будівлі горищне приміщення від сторонніх предметів; не розроблені плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі; не розроблено схему оповіщення про виникнення надзвичайної ситуації; не розроблено відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу в разі виникнення аварійних ситуацій.
Також, винесено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (далі - Припис) від 16.02.2021 № 1, який отримано директором Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинської сільської ради" Кривокульською М.Б., що підтверджується її особистим підписом.
З метою усунення виявлених під час перевірки порушень щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, вказаних в акті 16.02.2021 Комунальній установі "Центр надання соціальних послуг Купчинської сільської ради" винесено припис № 1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідно до статті 69 Кодексу цивільного захисту України, частини восьмої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", пункту 48 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 № 1052.
За матеріалами повторної перевірки, а саме акта від 16.09.2021 № 640 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання (відповідачем) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки встановлено наявність порушень: адміністративну будівлю, котельню та гараж не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією та оповіщення людей про пожежу; з`єднання жил електропроводів і коробках електромережі не виконано методом зварювання, опресування, паяння, болтового з`єднання; не встановлено протипожежний люк виходу на горище адміністративної будівлі 2-го типу з класом   вогнестійкої ЕІ30 з розмірами не менше 0,6 на 0,8 м; не влаштований другий евакуаційний вихід з другого поверху будівлі по сходовій клітці типу СК 1; не демонтоване горюче оздоблення стін на шляхах евакуації адміністративної будівлі; будівлі не забезпечені зовнішнім протипожежним водопостачанням шляхом влаштування на території закладу двох пожежних водойм (резервуарів) загальним об`ємом 108 м куб згідно ДБН В.2.5-74:2013; не демонтовано підсобне приміщення під сходовою кліткою.
Вказані порушення в своїй сукупності створюють загрозу життю та здоров`ю людей і не усунуті відповідачем відповідно до припису від 16.02.2021 № 1.
Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не усунуті виявлені в ході перевірки позивачем порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Абзацом 2 частини першої статті 1 Закону № 877-V передбачено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
За приписами частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
За правилами пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ) до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частиною 2 статті 68 КЦЗ передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до пункту 26 статті 2 КЦЗ небезпечний чинник складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
У частині 1 статті 70 КЗЦ зазначено підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, якими є: 1) недотриманні вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушенні вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійсненні заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутності на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідності кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушенні правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутності або непридатності до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовності до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовності до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведенні робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Згідно із частиною 2 статті 70 КЦЗ повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі аналізу наведених правових норм та з урахуванням усталеної практики Верховного Суду у цій категорії адміністративних справ, суд апеляційної інстанції наголошує, що застосування таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе тільки на підставі судового рішення адміністративного суду.
З огляду на завдання адміністративного судочинства такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого, запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень. З іншого боку суд повинен зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування заходів реагування, у даному випадку повне зупинення експлуатації приміщень. З урахуванням наведених контролюючим органом обставин у зіставленні із наслідками застосування заходів реагування адміністративний суд і повинен ухвалити рішення по суті і в межах позовних вимог.
На переконання апеляційного суду, наведені приписи КЦЗ пов`язують застосування заходів реагування з виявленням порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а отже для правильного вирішення цього спору обов`язковому встановленню підлягають обставини щодо вчинення відповідачем порушень, які, в свою чергу, створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При цьому суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що захід реагування у виді повного зупинення роботи з експлуатації приміщень є виключним заходом, який застосовується лише за наявності таких порушень пожежної та техногенної безпеки, які безумовно створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).
Тому для правильного вирішення публічно-правового, що розглядається, необхідно серед виявлених контролюючим органом порушень пожежної та техногенної безпеки виокремити такі, які свідчать про наявність на час ухвалення судом рішення реальної загрози життю та здоров`ю людей, а отже про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ухваленню судового рішення щодо можливості застосування заходу реагування у виді повного зупинення експлуатації приміщень передує розгляд справи, під час якого суд має провести аналіз наявних у матеріалах справи доказів із наданням таким відповідної оцінки щодо їх належності, допустимості та достатності для задоволення позовних вимог чи їх відхилення.
Таким чином, суд оцінює як акт позивача, що складений за результатами контрольного заходу і в якому зафіксовано відсутність або наявність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, так і інші докази, надані відповідачем на підтвердження відсутності або усунення виявлених порушень (акти виконаних робіт на встановлення певного обладнання, на приведення споруд, обладнання до чинних вимог, правил, інструкцій тощо; первинні документи, що свідчать про купівлю необхідного обладнання; різного роду договори про надання певних послуг, наявність яких є обов`язковою, і таке інше).
Отже, у разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки стали спірними та перейшли у площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, є лише одним із доказів, оцінку якому дає суд поряд з іншими доказами. У іншому випадку (якщо б лише акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була б нівельована, оскільки такий не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 826/19328/16, від 04 червня 2020 року у справі № 826/13895/16, від 16 вересня 2020 року у справі № 816/4755/15, від 19 січня 2021 року у справі № 640/5571/20, які в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору.
Разом із тим, аналізуючи наявність підстав для застосування заходу реагування у виді повного зупинення експлуатації приміщень відповідача, апеляційний суд враховує висновки, що містяться у постановах Верховного суду у справі № 420/5156/18 від 19 травня 2020 року та у справі № 826/10169/18 від 24 листопада 2020 року, відповідно до яких під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але й ті, які існують на час ухвалення судового рішення. У іншому випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, у судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку із чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавцем покладений як основа і правова підстава його застосування.
Також апеляційний суд враховує висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 816/4755/15, відповідно до якого законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Судом встановлено, що відповідачем частково усунуто виявлені позивачем в акті позапланового заходу державного нагляду  від 16.02.2021 № 1.
Водночас, відповідачем не надано доказів щодо підтвердження усунення наступних порушень, що зафіксовані в акті позапланового заходу державного нагляду  від 16.02.2021 № 1: адміністративну будівлю, котельню та гараж не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу; дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; з`єднання жил електропроводів в коробках електромережі не виконано методом зварювання, опресування, паяння, болтового з`єднання; не встановлено протипожежний люк виходу на горище адміністративної будівлі 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІЗО з розмірами не менше 0.6 на 0.8. м; не влаштований другий евакуаційний вихід з другого поверху будівлі по сходовій клітці типу СК1; не демонтоване горюче оздоблення стін на шляхах евакуації адміністративної будівлі; будівлі не забезпечені зовнішнім протипожежним водопостачанням шляхом влаштування на території закладу двох пожежних водойм (резервуарів) загальним об`ємом 108 м. куб. згідно ДБН В.2.5-74:2013.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не було надана суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що зафіксовані ГУ ДСНС у акті від 16 лютого 2021 року № 1 порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на час вирішення спору були усунуті. Разом із тим, виявлені позивачем у ході контрольного заходу порушення у своїй сукупності дають достатньо фактичних та правових підстав для висновку про те, що вони створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (персоналу підприємства, його клієнтам та особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).
З урахуванням наведеного та встановлених судом фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що обраний ГУ ДСНС захід реагування на виявлені у комунальній установі "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки з урахуванням вимог пропорційності є таким, що відповідає принципу балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача, як надавача послуг з цілодобового перебування (проживання).
Апеляційний суд відхиляє твердження скаржника про те, що вжиття заходів реагування шляхом повного зупинення роботи комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" не відповідає приписам пункту 12 частини 1 статті 67 та статті 70 КЗЦ і виходить за межі повноважень позивача, оскільки вказаним нормативним актом передбачено можливість повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

           Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд – 

                                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу комунальної установи "Центр надання соціальних послуг Купчинецької сільської ради" – залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 500/2862/21, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш