ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          31 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/7567/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

          головуючого судді     Панченко О.М. (доповідач),
          суддів:                      Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,      

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району 
          на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року (м. Запоріжжя, суддя Лазаренко М.С.) у справі № 280/7567/21  
          за позовом  Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району  
          до  Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),   
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,       
          про визнання протиправними та скасування постанов, -

встановив:

25.08.2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04.08.2021 за виконавчим провадженням №66394387 про стягнення виконавчого збору в частині суми виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04.08.2021 за виконавчим провадженням №66394387 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. У рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 280/8713/20 є чітко визначений об`єкт цивільних прав у вигляді недоплаченої суми разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми, а саме 6 800,00 грн., який відноситься до матеріальних благ. В розумінні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод разова грошова допомога учасникам бойових дій є доходом та власністю позивача по справі № 280/8713/20. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 280/8713/20 виконано управлінням 19.11.2021.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.
До апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому просив суд:
- визнати відмову відповідача щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня позивачу, як учаснику бойових дій протиправною;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму разової грошової допомоги за 2020 рік, як учаснику бойових дій у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми, а саме 6800 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі №280/8713/20, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:
- визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району щодо відмови виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; 
- зобов`язано Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
13.05.2021 вказане рішення набрало законної сили, а 13.07.2021 на його виконання видано виконавчий лист.
04.08.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюковим В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66394387 з примусового виконання виконавчого листа №280/8713/20, виданого 13.07.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом, щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми.
Також, 04.08.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюковим В.О. винесено постанову ВП №66394387 про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника - Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.
Не погоджуючись із вказаними постановами, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки: на час відкриття виконавчого провадження та прийняття рішення про стягнення виконавчого збору, рішення суду боржником у повному обсязі не виконано, тому у державного виконавця були відсутні визначені частинами п`ятою, дев`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для звільнення боржника від сплати виконавчого збору; державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов вірно оцінив заявлені у виконавчому листі вимоги як вимоги немайнового характеру.
Суд апеляційної інстанції погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У постанові від 28.04.2020 у справі №480/3452/19 Верховний Суд зазначив, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
За висновком Верховного Суду, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.
Аналогічні висновки наведені у також постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №360/3324/19, 23.12.2020 у справі №620/334/20, від 23.01.2019 у справі №703/1086/17, 21.05.2020 у справі 3336/2056/17, які в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані при розгляді справи.
Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до положень частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно виконавчого листа, виданого у справі №280/8713/20, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 70).
Отже, у вказаному виконавчому листі суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, відтак примусовому виконанню підлягає судове рішення немайнового характеру.
З огляду на викладене, відповідач правомірно при розрахунку суми виконавчого збору застосував положення частини 3 статті 27 «Про виконавче провадження», тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позову.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу Запорізької міської ради по Хортицькому району залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 280/7567/21  залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
          Головуючий суддя                                                                      О.М. Панченко 

          Суддя                                                                                          С.М. Іванов 

          Суддя                                                                                          В.Є. Чередниченко