П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/4658/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.                                 Місце ухвалення: м. Одеса                                   	
                Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
                                 головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів             –   Бітова А.І.
                       –   Ступакової І.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на рішення Одеського окружного адміністративного суду  від      20 грудня 2021 року по справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська Компанія" до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :
ТОВ "Східноукраїнська Компанія" звернулось до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просить визнати протиправними та скасувати:
рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА500130/2020/000109/2 від 15.09.2020 року;
-  рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА500020/2020/000161/2 від 30.11.2020 року;
- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500130/2020/00325 від 15.09.2020 року;
- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2020/00599 від 30.11.2020 року. 
В обґрунтування позову зазначено, що з метою митного оформлення імпортованого товару ним були подані до Одеської митниці Держмитслужби митні декларації від 10.09.2020 року №UА500130/2020/231727 та від 26.11.2020 року №UА500020/2020/236363, а також повний та змістовний пакет документів, передбачених Митним кодексом України. Проте, відповідачем були необґрунтовано винесені рішення про коригування митної вартості товарів  №UА500130/2020/000109/2 від 15.09.2020 року, №UА500020/2020/000161/2 від 30.11.2020 року та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500130/2020/00325 від 15.09.2020 року, №UА500020/2020/00599 від 30.11.2020 року. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду  від 20 грудня 2021 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія”  до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА500130/2020/000109/2 від 15.09.2020 року та №UА500020/2020/000161/2 від 30.11.2020 року.
Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500130/2020/00325 від 15.09.2020 року та  №UА500020/2020/00599 від 30.11.2020 року Одеської митниці Держмитслужби.
Стягнуто з Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби  України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у загальному розмірі 8 068,37 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що подані товариством для підтвердження митної вартості товарів документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що було обґрунтовано в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів. Також, апелянт посилається на те, судом першої інстанції не звернуто увагу, що декларантом не подані в повному обсязі запитувані додаткові документі для підтвердження митної вартості товару.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що за допомогою інформації, отриманої  за результатами здійснення митного контролю, яка міститься в спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи, АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим. 
Відповідно до п.1 та 3 ч.1 ст. 311 КАС України, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю або у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” зареєстровано як юридична особа 29.12.2009 року (номер запису: 13901020000000771) та згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 22.29 Виробництво інших виробів із пластмас (основний); 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
20.11.2018 року між товариство з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” (як покупцем) та компанією SHANGHAI YONGGUAN ADHESIVE PRODUCTS CORP., LTD (Китай) було укладено контракт №20/11-18, за умовами якого продавець продає, а покупець купує товари згідно специфікації к даному Контракту.
Відповідно до п.3.1 Контракту поставка товару здійснюється продавцем покупцю на умовах FOB SHANGHAI або CIF Одеса, або CIF Южний або CIF Іллічівськ в редакції Інкотермс 2010 за домовленістю сторін.
Згідно п.п. 4.1 - 4.2  Контракту вартість товару включає в себе пакування, маркування та здійснення митних процедур, а також витрат по відправленню товару в Україну, однак не враховує фрахт. Вартість кожної партії товару визначається згідно специфікації, які складаються на кожну партію окремо. 
На виконання зазначеного контракту на адресу позивача компанією SHANGHAI YONGGUAN ADHESIVE PRODUCTS CORP., LTD (Китай) був поставлений відповідний товар:  пакувальна стрічка.
З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем було подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларація від 10.09.2020 року №UА500130/2020/231727, у якій товариством з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія”  в графі 31 було зазначено опис товару “пакувальна стрічка виготовлена з матеріалу на основі біаксально-орієнтованої поліпропіленової плівки методом адитивної полімеризації з нанесеним клейовим шаром з акрилової дисперсії постійної липкості Джамбо-рулон, завширшки більш як 20 см. Розмірами 1620 мм х 4000 м х 35 Micron clear – 43 рулону, 1620 мм х 4000 м х 38 Micron clear – 44 рулону, 1620 мм х 4000 м х 40 Micron clear – 13 рулонів, 1620 мм х 4000 м х 38 Micron brown-D - 5 рулонів, 1620 мм х 4000 м х 38 Micron Red – 2 рулону, 1620 мм х 4000 м х 38 Micron blue – 2 рулону. Країна виробництва – Китай. Виробник SHANGHAI YONGGUAN ADHESIVE PRODUCTS CORP., LTD.
В графі 42 митної декларації товариство з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” зазначило, що вартість товару  за основним методом, а саме за ціною договору (контракту), становить  31 008,83 доларів США.
При цьому позивачем, разом із митною декларацією будо надано наступні документи: сертифікат якості від 23.07.2020 року, пакувальний лист від 23.07.2020 року №YWSH20-07020188, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 23.07.2020 року №YWSH20-07020188, домашній коносамент від 01.08.2020 року №MRFB20080572, навантажувальний документ №9985 від 07.09.2020 року, сертифікат про походження товару від 05.08.2020 року, декларація про походження товару від 23.07.2020 року №YWSH20-07020188, банківські платіжні документи №28 від 16.07.2020 року та №29 від 26.08.2020 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №1081 від 08.09.2020 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №20/025 від 08.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) №20/11-18 від 20.11.2018 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 26.03.2019 року, договір про надання послуг митного брокеру №18/06/2020 від 05.06.2020 року, митну декларацію країни відправлення №UА807180/2020/002191 від 19.05.2020 року, результат зважування від 09.08.2020 року №49223.
Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” та перевірки документів, поданих декларантом до митного органу з метою підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією від 10.09.2020 року №UА500130/2020/231727, контролюючим органом було встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, а також, на думку контролюючого органу, надані товариством документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
1) відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів. Згідно п.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.11.2018 року №20/11-18 ціна товару включає упаковку, маркування, проведення митних процедур та інші витрати окрім фрахту, але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо складових митної вартості тoвapy, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 року №65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 пункту 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п. 2 договору ТЕО від 05.06.2020 року №18/06/2020, надає транспортно-експедиційні послуги з організації перевезень вантажів на території інших держав або внутрішніх перевезеннях територією України, тобто витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, та повинні документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. Всупереч контракту у наданій до митного оформлення фінансовій довідці про транспортні витрати до кордону України від 08.09.2020 року №20/025 та рахунку ТЕО від 08.09.2020 року №1081 зазначена вартість морського перевезення за межами митної території України, інформації щодо вартості експедиторських послуг не має;
3) в рахунку-фактурі від 23.07.2020  року №YWSH20-07020188,  в пакувальному листі від 23.07.2020 року №YWSH20-07020188, в банківських платіжних документах від 16.07.2020 року №28 та від 26.08.2020 року №29 є посилання на рахунок-проформу від 02.07.2020 року №YWSH20-07020188, проте до митного оформлення рахунок-проформа наданий не був;
4) для підтвердження складових митної вартості, в частині транспортних витрат, до митного оформлення поданий рахунок від 08.09.2020 року №1081, в якому зазначено, що оплата повинна бути здійснена протягом 3-х банківських днів з дати цього рахунку, проте жоден банківській документ до митного оформлення не був поданий.
З огляду на вищезазначене відповідачем, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, було запропоновано декларанту надати (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткові документи.
15.09.2020 року позивачем в рамках консультації із митним органом по митній декларації від 10.09.2020 року №UА500130/2020/231727 були надані пояснення та відповідні додаткові документи.
Водночас 15.09.2020 року Одеською митницею Держмитслужби було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500130/2020/000109/2. При цьому у рішенні зазначено, що на підставі аналізу баз даних ЄАІС Держмитслужби України та АСМО “Інспектор-2006” відповідачем встановлено, що по товару №1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить 1,93 дол. США за кг (митна декларація №UА500020/2020/222930 від 13.08.2020 року),  ніж заявлено декларантом.
Також відповідачем було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500130/2020/00325 від 15.09.2020 року.
Також судом встановлено, що 09.09.2020 року між товариство з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” (як покупцем) та компанією JIANGXI YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD (Китай) було укладено контракт №09/09-20, за умовами якого продавець продає, а покупець купує товари згідно специфікації к даному Контракту.
Відповідно до п.3.1 Контракту поставка товару здійснюється продавцем покупцю на умовах FOB SHANGHAI NINGBO або CIF Одеса, або CIF Южний або CIF Іллічівськ в редакції Інкотермс 2010 за домовленістю сторін, що вказується у специфікації на кожну партію товару.
Згідно п.п. 4.1 - 4.2  Контракту вартість товару включає в себе пакування, маркування та здійснення митних процедур, а також витрат по відправленню товару в Україну, однак на враховуючи фрахт. Вартість кожної партії товару визначається згідно специфікації, які складаються на кожну партію окремо. 
На виконання зазначеного контракту на адресу позивача компанією JIANGXI YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD (Китай) був поставлений відповідний товар – пакувальну стрічку.
З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем було подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію від 26.11.2020 року №UА500020/2020/236363, у якій товариством з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія”  в графі 31 було зазначено опис товару “пакувальна стрічка виготовлена з матеріалу на основі біаксально-орієнтованої поліпропіленової плівки методом адитивної полімеризації з нанесеним клейовим шаром з акрилової дисперсії постійної липкості Джамбо-рулон, завширшки більш як 20 см. Розмірами 1620 мм х 4000 м х 35 Micron clear – 52 рулони, 1620 мм х 4000 м х 38 Micron clear – 38 рулонів, 1620 мм х 4000 м х 40 Micron clear – 10 рулонів, 1620 мм х 4000 м х  43 Micron clear – 3 рулони, 1620 мм х 4000 м х  45 Micron clear – 5 рулонів. Країна виробництва – Китай. Виробник JIANGXI YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD.
В графі 42 митної декларації товариство з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” зазначило, що вартість товару  за основним методом, а саме за ціною договору (контракту), становить  32507,56 доларів США.
При цьому позивачем, разом із митною декларацією будо надано наступні документи: сертифікат якості від 27.09.2020 року, пакувальний лист від 27.09.2020 року, рахунок-проформа №YWJX20-09090003 від 09.09.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 27.09.2020 року №YWJX20-09090003,  домашній коносамент від 08.10.2020 року, навантажувальний документ №10348 від 19.11.2020 року, сертифікат про походження товару від 08.10.2020 року, банківські платіжні документи №30 від 15.09.2020 року та №31 від 27.10.2020 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №1606 від 18.11.2020 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №20/031 від 18.11.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) №09/09-20 від 09.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.09.2020 року, договір про надання послуг митного брокеру №18/06/2020 від 05.06.2020 року, митна декларації країни відправлення від 04.10.2020 року №310420200549319245, результат зважування від 26.11.2020 року №РК-2935.
Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу товариства з обмеженою відповідальністю “Східноукраїнська Компанія” та перевірки документів, поданих декларантом до митного органу з метою підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією від 26.11.2020 року №UА500020/2020/236363, контролюючим органом було встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, а також, на думку контролюючого органу, надані товариством документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
1) у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 04.10.2020  року №310420200549319245 наявна інформація щодо коду товару на рівні восьми знаків, яка не відповідає задекларованому коду оцінюваного товару №1 згідно УКТЗЕД, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою, також відсутні відмітки митниці країни відправлення; також, враховуючи наданий додатково переклад зазначеної декларації, слід зазначити, що міститься інформація щодо номеру коносаменту, що не відповідає номеру коносаменту, наданого до митного оформлення;
2) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим, згідно п. 3 додаткової угоди від 25.09.2020 року №Б/Р до зовнішньоекономічного договору (контракту) зазначено, що ціни включають вартість пакування, маркування. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
3) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 року №599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. До митного оформлення надано довідку від 18.11.2020 року №20/031 ТОВ “ОЛЕНІЧ ГРУП ЛТД"”, але в ній відсутні умови поставки, також в рахунку на оплату перевезення від 18.11.2020 року №1606, що наданий до митного оформлення, відсутня інформація щодо умов поставки та договір про надання транспортних послуг. Вказані документи, що підтверджують вартість фрахту та транспортні витрати до митного оформлення не надавались, що унеможливлює відокремити та підтвердити вартість перевезення оцінюваного товару, що є частиною вантажу, який переміщується в контейнері, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення складової митної вартості: витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України;
4) в наданих до митного оформлення платіжних дорученнях від 15.09.2020 року №30 та від 27.10.2020 року №31 відсутні відмітки банка про проведення операцій, засвідчені печаткою банка, що викликає сумніви у достовірності вказаних документів та може свідчити про наявні ознаки підробки.
З огляду на вищезазначене, відповідачем відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України було запропоновано декларанту надати (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткові документи.
30.11.2020 року позивачем в рамках консультації із митним органом по митній декларації від 26.11.2020 року №UА500020/2020/236363 були надані пояснення та відповідні додаткові документи.
Водночас 30.11.2020 року Одеською митницею Держмитслужби було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2020/000161/2. При цьому у рішенні зазначено, що на підставі аналізу баз даних ЄАІС Держмитслужби України та АСМО “Інспектор-2006” відповідачем встановлено, що по товару №1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить 1,93 дол. США за кг (митна декларація №UА100120/2020/633230 від 10.09.2020 року, та №UА100120/2020/047190 від 23.10.2020 року),  ніж заявлено декларантом.
Також відповідачем було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2020/00599 від 30.11.2020 року.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови, вважаючи їх необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про їх оскарження в адміністративній справі №420/4658/21.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами, наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар. Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень та карток відмови.
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).
Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ТОВ “Східноукраїнська Компанія” митної вартості товару заявленому у спірному випадку до декларування, митниця посилається на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності.
Зокрема, у п.33  рішення про коригування митної вартості товарів від 10.09.2020 року №UА500130/2020/231727 зазначено,  що у поданих документах містяться розбіжності, а також, на думку контролюючого органу, надані товариством документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
1) відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів. Згідно п.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.11.2018 року №20/11-18 ціна товару включає упаковку, маркування, проведення митних процедур та інші витрати окрім фрахту, але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо складових митної вартості тoвapy, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 року №65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 пункту 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п. 2 договору ТЕО від 05.06.2020 року №18/06/2020, надає транспортно-експедиційні послуги з організації перевезень вантажів на території інших держав або внутрішніх перевезеннях територією України, тобто витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, та повинні документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. Всупереч контракту у наданій до митного оформлення фінансовій довідці про транспортні витрати до кордону України від 08.09.2020 року №20/025 та рахунку ТЕО від 08.09.2020 року №1081 зазначена вартість морського перевезення за межами митної території України, інформації щодо вартості експедиторських послуг не має;
3) в рахунку-фактурі від 23.07.2020  року №YWSH20-07020188,  в пакувальному листі від 23.07.2020 року №YWSH20-07020188, в банківських платіжних документах від 16.07.2020 року №28 та від 26.08.2020 року №29 є посилання на рахунок-проформу від 02.07.2020 року №YWSH20-07020188, проте до митного оформлення рахунок-проформа наданий не був;
4) для підтвердження складових митної вартості, в частині транспортних витрат, до митного оформлення поданий рахунок від 08.09.2020 року №1081, в якому зазначено, що оплата повинна бути здійснена протягом 3-х банківських днів з дати цього рахунку, проте жоден банківській документ до митного оформлення не був поданий.
Також, у п.33  рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2020 року №UА500020/2020/236363, контролюючим органом було встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, а також, на думку контролюючого органу, надані товариством документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
1) у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 04.10.2020  року №310420200549319245 наявна інформація щодо коду товару на рівні восьми знаків, яка не відповідає задекларованому коду оцінюваного товару №1 згідно УКТЗЕД, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою, також відсутні відмітки митниці країни відправлення; також, враховуючи наданий додатково переклад зазначеної декларації, слід зазначити, що міститься інформація щодо номеру коносаменту, що не відповідає номеру коносаменту, наданого до митного оформлення;
2) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим, згідно п. 3 додаткової угоди від 25.09.2020 року №Б/Р до зовнішньоекономічного договору (контракту) зазначено, що ціни включають вартість пакування, маркування. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
3) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 року №599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. До митного оформлення надано довідку від 18.11.2020 року №20/031 ТОВ “ОЛЕНІЧ ГРУП ЛТД"”, але в ній відсутні умови поставки, також в рахунку на оплату перевезення від 18.11.2020 року №1606, що наданий до митного оформлення, відсутня інформація щодо умов поставки та договір про надання транспортних послуг. Вказані документи, що підтверджують вартість фрахту та транспортні витрати до митного оформлення не надавались, що унеможливлює відокремити та підтвердити вартість перевезення оцінюваного товару, що є частиною вантажу, який переміщується в контейнері, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення складової митної вартості: витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України;
4) в наданих до митного оформлення платіжних дорученнях від 15.09.2020 року №30 та від 27.10.2020 року №31 відсутні відмітки банка про проведення операцій, засвідчені печаткою банка, що викликає сумніви у достовірності вказаних документів та може свідчити про наявні ознаки підробки.
З огляду на вищезазначене відповідачем, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, було запропоновано декларанту надати (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткові документи.
Колегія суддів вважає необґрунтованими такі посилання митного органу з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, декларантом разом з митними деклараціями, наданий до митних органів пакет документів, зокрема: сертифікат якості від 27.09.2020 року, пакувальний лист від 27.09.2020 року, рахунок-проформа №YWJX20-09090003 від 09.09.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 27.09.2020 року №YWJX20-09090003,  домашній коносамент від 08.10.2020 року, навантажувальний документ №10348 від 19.11.2020 року, сертифікат про походження товару від 08.10.2020 року, банківські платіжні документи №30 від 15.09.2020 року та №31 від 27.10.2020 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №1606 від 18.11.2020 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №20/031 від 18.11.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) №09/09-20 від 09.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.09.2020 року, договір про надання послуг митного брокеру №18/06/2020 від 05.06.2020 року, митна декларації країни відправлення від 04.10.2020 року №310420200549319245, результат зважування від 26.11.2020 року №РК-2935
Також до митної декларація від 10.09.2020 року №UА500130/2020/231727 позивачем надано: сертифікат якості від 23.07.2020 року, пакувальний лист від 23.07.2020 року №YWSH20-07020188, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 23.07.2020 року №YWSH20-07020188, домашній коносамент від 01.08.2020 року №MRFB20080572, навантажувальний документ №9985 від 07.09.2020 року, сертифікат про походження товару від 05.08.2020 року, декларація про походження товару від 23.07.2020 року №YWSH20-07020188, банківські платіжні документи №28 від 16.07.2020 року та №29 від 26.08.2020 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №1081 від 08.09.2020 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №20/025 від 08.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) №20/11-18 від 20.11.2018 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 26.03.2019 року, договір про надання послуг митного брокеру №18/06/2020 від 05.06.2020 року, митну декларацію країни відправлення №UА807180/2020/002191 від 19.05.2020 року, результат зважування від 09.08.2020 року №49223.
Так, з матеріалів справи вбачається, що у спірних рішеннях відповідача міститься посилання на відсутність у поданих до митного оформлення документах інформації щодо включення/невключення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (оскільки до ціни не включена така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням), внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів. 
З даного приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором та підтверджується митними деклараціями поданими позивачем до митного органу.
Більше того, колегією суддів встановлено, що питання упаковки та маркування товару врегульовані Контрактами №20/11-18 від 20.11.2018 року та №09/09-20 від 09.09.2020 року. 
Так, відповідно до п. 4.1 Контрактів вартість товару включає в себе пакування, маркування та здійснення митних процедур, а також витрат по відправленню товару в Україну, однак не враховуючи фрахт.
Таким чином, ціна товару включає в себе вартість упаковки, оскільки саме на продавця покладений обов`язок щодо вжиття всіх заходів для надійної і належної упаковки товару.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.
Також судом першої інстанції правомірно вказано, що позивачем  підтверджено понесені витрат на фрахт, оскільки товариством було надано як до митного органу так і до суду договір транспортного експедирування та надання послуг з митного оформлення вантажу від 05.06.2020 року №18/06/2020, довіреності №45 від 01.09.2020 року та №63 від 17.11.2020 року на отримання товару та здійснення щодо нього відповідних дій, наряди, акти зважування, рахунки на оплату послуг від 08.09.2020 року  № 1081 та довідки про транспортні витрати від 08.09.2020 року  № 20/025 (ціна 59  525,68 грн) та довідки від 18.11.2020 року про транспортні витрати, понесенні позивачем на фрахт до кордону України.
Крім того, згідно п.4.1 Контракту від 20.11.2018 року, послуги з відправки товару в Україну (транспортні та експедиторські) за виключенням морського фрахту включено до ціни товару.
Верховний Суд в постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 (№К/9901/5149/18) зазначив, що законом не визначено докази, виключно якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення. За таких обставини такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами.
Стосовно посилань Одеської митниці Держмитслужби, що для підтвердження складових митної вартості, в частині транспортних витрат, до митного оформлення поданий рахунок від 08.09.2020 року №1081, в якому зазначено, що оплата повинна бути здійснена протягом 3-х банківських днів з дати цього рахунку, проте жоден банківській документ до митного оформлення не був поданий, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дана обставина не є обставиною, яка свідчить про невірність визначення декларантом митної вартості товару під час його митного оформлення та не випливає на визначення митної вартості товару, а стосується виключно належного виконання сторонами, зокрема, умов договору та може слугувати наявністю підстав для застосування контрагентом позивача відповідних до нього заходів невиконання умов договору.
При цьому позивачем зазначено, що докази оплати вартості морського перевезення, а саме платіжні доручення № 1421 від 28.09.2020 року, № 1428 від 02.10.2020 року, №1432 від 05.10.2020 року (містяться в матеріалах справи т.1 а.с. 109-111) надавались відповідачу в рамках консультації із митним органом. Митним органом в свою чергу будь-яких заперечень або пояснень з даного приводу до суду не надано та матеріали справи не містять.
Щодо ненадання позивачем до митного оформлення рахунку-проформи від 02.07.2020 року №YWSH20-07020188, то зазначенні твердження спростовуються матеріалами справи, оскільки позивачем на вимогу митного органу до повідомлення № 377464 було надано витребуваний рахунок- проформу та таких рахунок міститься в матеріалах справи. (т. 1 а.с. 41, т. 2 а.с. 18, 23).
Щодо зазначення митницею у оскаржуваному рішенні, що у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 04.10.2020 року №310420200549319245 наявна інформація щодо коду товару на рівні восьми знаків, яка не відповідає задекларованому коду оцінюваного товару №1 згідно УКТЗЕД, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою, а також щодо відсутності відмітки митниці країни відправлення, та що номер коносаменту не відповідає номеру коносаменту, наданого до митного оформлення, то колегія суддів дослідивши документи, які місяться в матеріалах справи зазначає наступне.
Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД - товарної номенклатури  Митного тарифу України, затвердженої Законом України  Про Митний тариф України.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст. 257 МК України).
Частиною 7  ст.257 МК України  передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також, для забезпечення додержання вимог цього  Кодексу  та інших законодавчих актів.
Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення (частина восьма статті 257 Митного кодексу України).
Так, судом першої інстанції правомірно вказано, що  код товару в експортній декларації вказується саме експортером, а позивач, в свою чергу, вказав в МД код товару згідно з УКТ ЗЕД.
За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза вищезазначений факт. Більш того правильність визначення такого коду УКТЗЕД не ставилась митним органом під сумнів. Одеська митниця Держмитслужби не приймала рішення про визначення іншого коду, а отже доводи митного органу в цій частині є безпідставними.
При цьому, судом першої інстанції правомірно вказано, що заповнення митної декларації країни відправлення  знаходиться поза межами компетенції позивача, та відповідно наявність у ній розбіжностей чи відсутність певних відомостей не може бути безумовною підставою для коригування митної вартості товару.
Також, колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи також спростовано відсутність відмітки митниці у митній декларації країни відправлення (т. 1 а.с. 94) про що вірно зазначено судом першої інстанції.
Щодо розбіжностей  номерів коносаментів, які зазначені в експортних митних деклараціях та наданому до митного органу коносаменті, то колегія суддів зазначає, що позивачем надано пояснення, що офіційний переклад поданих декларацій не подавався, а митному органу надано переклад, який було здійснено через «Google translate» та згідно механічного перекладу в експортних митних деклараціях від 29.07.2020року в місці для номеру накладної, а не коносаменту вказано 203676142А та203676142В, що відповідає даним S/O (замовлення на відвантаження) та посилання на номер якого є у нижньому правому куті згаданого коносаменту.
Так, в декларації країни відправлення, зазначені відомості щодо особи, яка отримує товар, вартість поставленого товару, номер інвойсу, номер контейнера та інші відомості, що дають можливість встановити дані щодо товару.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності твердження відповідача про те, що у поданих позивачем платіжних дорученнях від 15.09.2020 року №30 та від 27.10.2020 року №31 відсутні відмітки банка про проведення операцій, засвідчені печаткою банка, що викликає сумніви у достовірності вказаних документів та може свідчити про наявні ознаки підробки, оскільки такі платіжні доручення окрім цифрових значень списання коштів також містять відомості: про особу, яка оплачує ТОВ “Східноукраїнська Компанія”, отримувача коштів і його банківських реквізитів фірма YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD (Китай) та підтверджують, що позивач здійснив оплату за допомогою міжнародної міжбанківської системи передачі інформації та здійснення платежів SWIFT.
Вимоги до SWIFT-повідомлень встановлені в міжнародному стандарті, затвердженому у ДСТУ ISO 15022-2:2004 “Цінні папери. Схема повідомлень. Словник полів даних. Частина 1. Правила та настанови щодо побудови полів даних і повідомлень”, затверджені наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 15.11.2004 року №258. Згідно цих стандартів мають бути обов`язково заповнені відповідні поля, а також обов`язково має бути зазначений код відправлення. 
Водночас чинним законодавством не передбачено проставлення банківської печатки на SWIFT повідомленні, що вірно зазначено судом першої інстанції.
Також, про належність та достатність повідомлень системи SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunications), як доказів здійснення операції з переведення іноземної валюти зазначив Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року (справа №826/9719/16, провадження №К/9901/16498/18).
Також, колегія суддів зазначає, що умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 17.04.2018р. по справі №815/329/17 та від 26.11.2020р. по справі №540/2455/19.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з наданих до митного оформлення документів відповідач мав об`єктивну можливість встановити умови поставки товару, пункт його розвантаження та, відповідно, географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надав всі наявні у нього документи, тому не надання додаткових документів не породжує підстав для коригування заявленої вартості товару.
Відсутність визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598, чітко встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.
Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому орган доходів і зборів зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.
У зв`язку з цим, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Однак, рішення про коригування митної вартості товару не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.
При прийнятті рішеннь про коригування митної вартості товару  митниця обмежилася лише посиланням на МД № UA500020/2020/222930 від 13.08.2020 та на  МД № UA 100120/2020/633230 від 10.09.2020 року, № UA100020/2020/04/190 ввід 23.10.2020 в якості інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява №29979/04, (пункт 71) Європейським судом з прав людини викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень та розкрито елементи змісту «доброго врядування». Зокрема, зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не повинні виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
При коригуванні органом доходів і зборів митної вартості товарів декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до ЄАІС ДФС товариства не має, доступ є тільки у митного органу.
Позбавлення позивача права доступу до митної декларації, яку використовувала Митниця при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є порушенням принципу змагальних процесів, на що неодноразово звертає увагу в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Зокрема, Суд звернув увагу на важливість змагальних процесів у справах, у яких матеріали, подані незалежним представником національних юридичних послуг у справі, не були завчасно представлені на розгляд сторін, позбавляючи їх можливості відповіді на них (Вермелен проти Бельгії, § 33; Лобу Машаду проти Португалії, § 31; Ван Орсховен прот Бельгії, § 41; Ґоч проти Туреччини, §§ 55-56; Кресс проти Франції, § 76; Іммебль Груп Коссер проти Франції, § 26).
У справі «Кресс проти Франції» ЄСПЛ наголошує, що повинні бути досліджені обставини, за яких відбулися провадження, а саме, чи було провадження змагальним і чи відповідало принципу рівності сторін для того, щоб з`ясувати чи виникла проблема через поведінку сторони чи ставлення держави, або законодавство, що застосовується у даному випадку.
Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості заявленій товариством, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. 
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим  методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Не наведення у спірному рішенні про коригування митної вартості товару інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння, та пояснень щодо самих коригувань суперечить принципу правової визначеності та позбавляє декларанта права спростувати наведену митним органом інформацію.
Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, зазначена у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).
Проте, колегія суддів вважає такі посилання митниці безпідставними, оскільки митним органом не наведено обставин та не надано доказів, яким чином документи, які були надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Окрім того, у відповідності до положень  Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у  ст.58-63 цього кодексу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 4.09.2018р. у справі за №814/2659/16, від 24.01.2019р. у справі за №804/3893/17.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення  митного органу та картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу. 
Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.
Отже, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду  від   20 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 31 травня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                           О.В. Лук`янчук

Судді:                                                                                                                       А.І. Бітов
                                                                                                                    
                                                                                                                     І.Г. Ступакова