ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12628/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 травня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до Державного агентство автомобільних доріг України, про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного агентство автомобільних доріг України про стягнення податкового боргу. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2021 року позову заяву повернуто позивачу.  
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та передати справу на розгляд суду першої інстанції.   
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
29 вересня 2021 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.  
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.  
Відповідно до п.п. 1 та 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).
Частиною 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
У відповідності до вимог ч.ч. 1 - 2 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.
Таким чином, позивачами в адміністративних справах можуть, у тому чисті, підприємства, установи, організації (юридичні особи) лише за умови, якщо такі юридичні особи публічного права мають адміністративну процесуальну правосуб`єктність, тобто зареєстровані у статусі юридичної особи. 
При цьому адміністративній процесуальній правосуб`єктності притаманна така юридична властивість яка складається з правоздатності, дієздатності і деліктоздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Як вбачається з матеріалів справи, з даним позовом звернулося Головне управління ДПС у Полтавській області без статусу юридичної особи, відносно якого вказано код з ЄДР: 44057192 (код філії). Позовну заяву підписано від імені ДПС України, яке не є учасником спірних відносин, як єдина юридична особа в системі державної податкової служби, а ГУ ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ, філія) та ще й в особі власного (ГУ ДПС) представника Сухомлин Ю.В., не маючи повноважень діяти від імені філії (ГУ ДПС). 
В той же час, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним кодом 44070187 відсутні відомості відносно Головного управління ДПС у Полтавській області, з огляду на що судом першої інстанції не встановлено наявності у вказаної особи статусу правосуб`єктного утворення.
Разом з тим, разом із позовною заявою до суду першої інстанції надано витяг з ЄДР відносно іншої юридичної особи - Державної податкової служби України, яка має код в ЄДР: 43005393.
При цьому, зі змісту наданого витягу вбачається, що Карташев О.О. має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, тобто від імені Державної податкової служби України (повноваження: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг)) - представник.
По суті, у даному випадку та щодо даних відносин позивачем має виступати ДПС України з окремим відображенням (в особі) того, що від імені ДПС України діє ГУ ДПС як відокремлений підрозділ (філія).
Однак, Державна податкова служба України не є позивачем за даною позовною заявою, а по-друге, у позовній заяві Головне управління ДПС у Полтавській області зазначено не як відокремлений підрозділ ДПС України. Також зі змісту наданого витягу не вбачається наявності у Сухомлин Ю.В. права підписувати позовні заяви від імені Головного управління ДПС у Полтавській області та на підставі наданого витягу Сухомлин Ю.В. може вчиняти дії від імені саме юридичної особи, тобто ДПС України, яка не є позивачем у справі.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем за поданою позовною заявою є особа, яка не має статусу правосуб`єктного утворення, а відтак не підтверджено наявності у Головного управління ДПС у Полтавській області адміністративної процесуальної дієздатності, тоді як позовну заяву підписано особою - Сухомлин Ю.В. , який не має права підписувати позовні заяви, а отже наявні всі підстави для повернення позовної заяви заявнику.
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Враховуючи це, позовна заява підлягає поверненню.
Таким чином, оспорювана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.
За правилами  статті 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  243,  246,  312,  315,  316,  321,  325,  328 КАС України  суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області залишити без задоволення.            
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2021 року залишити без змін.           
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.